номер провадження справи 4/97/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 Справа № 908/1425/17

за позовом публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва (03049, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 11/15)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Векстор (69000, Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 63)

про стягнення 567,18 грн. пені та 85077,00 грн. штрафу

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 03.03.2017

від відповідача: не зявився.

До господарського суду Запорізької області 11 липня 2017 року звернулось публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Векстор про стягнення 567,18 грн. пені та 85077,00 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 11.07.2017 порушено провадження у справі № 908/1425/17, справі присвоєно номер провадження 4/97/16, розгляд справи призначений на 04.09.2017.

Вступну та резолютивну частин рішення оголошено в судовому засіданні 04.09.2017.

Позивач підтримав вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування вимог вказав, що відповідно до договору поставки № ЦЗВ-01-02616-01 від 23.05.2016 відповідач зобовязався поставити позивачу в обумовлені умовами договору строки продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації. На виконання умов договору позивач направив на адресу відповідача письмову рознарядку (дозвіл) на відвантаження продукції від 20.02.2017 № ЦЗВ-22/768. Загальна суму зазначеної рознарядки складає 567180,00 грн. з ПДВ. Протягом місяця дії письмової рознарядки, тобто в строк до 31.03.2017 продукція постачальником не відвантажувалася. Отже, відповідачем порушено умови договору, а саме: безпідставно не виконано свої зобовязання щодо поставки продукції в обсязі та терміни, визначені умовами договору поставки. Пунктом 10.1 договору вказано, що за порушення термінів постання постачальник оплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої в строк продукції на умовах, передбачених п. 5.2 даного договору, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 15% від суми непоставленої продукції. Позивач з посиланням на ст.ст. 174, 193, 230 ГК України, ст.ст. 11, 202, 525, 526, 530, 626, 629, 712 ЦК України просив стягнути з відповідача 85077,00 грн. штрафу та 567,18 грн. пені.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом не зявився, правом надати відзив на позов не скористався. Згідно з пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. В разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «Векстор» зареєстроване за адресою: 69000, місто Запоріжжя, вул. Перемоги, 63. Ухвала суду від 11.07.2017 про порушення провадження по справі № 908/1425/17, яка направлялася на адресу відповідача, повернута органом зв'язку з посиланням «за закінченням терміну зберігання». З урахуванням обставин справи вважається належним виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу щодо вчинення судом певних процесуальних дій.

Згідно з п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 04.09.2017 за відсутності представника відповідача.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив:

Філією «Центр забезпечення виробництва» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що діє від імені та в інтересах ПуАТ «Українська залізниця» (замовник, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю «Векстор» (постачальник, відповідач у справі) 23.05.2016 укладено договір поставки №ЦЗВ-01-02616-01.

За умовами укладеного договору постачальник зобовязався поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невідємною частиною договору, на умовах, що викладені в договорі.

Договір поставки № ЦЗВ-01-02616 від 23.05.2016 діяв в редакції додаткових угод № 1 від 04.07.2016 та № 2 від 30.12.2016.

Додатковою угодою № 1 від 04.07.2016 сторонами внесено зміни до розділу 14 договору щодо банківських реквізитів постачальника.

Додатковою угодою № 2 від 30.12.2016 включено до договору поставки специфікацію № 2 на суму 472650,00 грн., крім того ПДВ 20% - 94530,00 грн., що разом становить 567180,00 грн. Також викладено в новій редакції пункти 4.3 та 13.7.

Пунктом 1.2 договору визначено найменування продукції: частини залізничних локомотивів, трамвайних моторних вагонів і рухомого складу; кріплення та арматура і їхні частини; механічне устаткування для керування рухом (запасні частини до тепловозів серії 2ТЕ116, 2М62, 2ТЕ10). У пункті 1.3 договору вказано виробників продукції.

Відповідно до п. 4.1 ціна визначається даним договором і приймається сторонами: в національній валюті України - гривні, на умовах СРТ (перевезення оплачено до…) пункт призначення склад матеріальних ресурсів філії «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця», Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко 48. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у специфікації до договору.

Загальна сума договору складає 2866725,00 грн., крім того ПДВ 20% - 573345,00 грн., що разом становить 3440070,00 грн. (п. 4.3 Договору, в редакції додаткової угоди № 2 від 30.12.2016).

Умови і терміни постачання продукції узгоджено в розділі 5 укладеного договору, пунктом п. 5.1 якого передбачено, що постачальник здійснює поставку продукції автомобільним транспортом на умовах СРТ (відповідно до вимог «ІНКОТЕРМС» ред. 2010).

Згідно п. 5.2 договору поставка проводиться партіями протягом терміну дії договору, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у рознарядці, несе замовник. Рознарядка надається постачальнику в оригіналі та з застосуванням факсимільного зв'язку. Після отримання рознарядки по факсу постачальник повинен протягом доби направити замовнику копію отриманої рознарядки з відміткою, що підтверджує її отримання, або іншим чином підтвердити її отримання. Кожна партія продукції постачається протягом 30 календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці.

Відповідно до п. 5.3 договору, датою поставки продукції вважається дата приймання цієї продукції замовником на складі матеріальних ресурсів філії «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця», Київська область, м. Фастів, вул. Шевченко, 48, що підтверджується належно оформленою видатковою накладною, довіреністю або актом прийому-передачі.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата за кожну партію поставленої продукції по даному договору проводиться замовником протягом 40 календарного дня після дати поставки партії продукції, у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію, обумовлену згідно з п. 5.2 та при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Пунктом 13.7 договору (в редакції додаткової угоди №2 від 30.12.2016) встановлено, що термін його дії встановлюється з моменту підписання до 31.12.2017, а в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, направленими на адресу постачальника та в частині оплати - до повного виконання.

Специфікаціями № 1 та № 2 до Договору сторони узгодили найменування продукції, її кількість та ціну. Вартість продукції за специфікацією № 1 складає 2872890,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 478815,00 грн.; за специфікацією № 2 567180,00 грн., в тому числі ПДВ 94530,00 грн.

Як свідчать вивчені матеріали, на виконання умов п. 5.2 договору позивач направив на адресу відповідача рознарядку від 20.02.2017 № ЦЗВ-20/768 про готовність прийняти протягом лютого березня 2017 року партію запасних частин до тепловозів серії 2ТЕ116, 2М62, 2ТЕ10 на загальну суму 567180,00 грн. з ПДВ. На підтвердження направлення відповідачу (на адресу зазначену в договорі ) рознарядки позивачем надано копію чеку № 3502 від 21.02.2017, опису вкладення у цінний лист та список згрупованих поштових відправлень (а.с. 25-27).

Враховуючи строк дії рознарядки (відповідно до п.5.2 Договору), кінцевим строком поставки продукції є 31.03.2017.

Як вказує позивач, відповідачем не здійснено жодної дії щодо виконання зобовязання за договором.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 06.06.2017 № ЦЗВ-20/2247 (про направлення якої свідчать чек № 7938 від 06.06.2017 та опис вкладення від 06.06.2017, а.с. 31-32), про перерахування штрафних санкцій в розмірі 85644,18 грн. за порушення умов договору щодо поставки продукції за рознарядкою від 20.02.2017 № ЦЗВ-20768. Претензія залишена відповідачем без задоволення.

З огляду на викладене вбачається, що поставка товару, згідно з п. 5.2 договору, повинна відбутися 31.03.2016, однак відповідачем товар не поставлено, що останнім не спростовано.

Зазначені порушення стали підставою для звернення позивача з позовом у даній справі про стягнення 567,18 грн. пені та 85077,00 грн. штрафу.

Пунктом 10.1 договору поставки №ЦЗВ-01-02616-01 від 23.05.2016, укладеного сторонами у справі, передбачено, що за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від суми непоставленої в строк продукції на умовах, передбачених п. 5.2 даного договору, а за прострочення понад 30 днів календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 15% від суми непоставленої в строк продукції.

Як встановлено, відповідачем не здійснено поставку продукції на суму 567180,00 грн. відповідно до рознарядки від 20.02.2017 № ЦЗВ-20/768. Отже, відповідачем допущено порушення термінів поставки понад 30 днів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок продавця передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено вище відповідачем допущено прострочення термінів поставки більше ніж на 30 днів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання - зокрема, сплату неустойки.

Неустойка - це визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі невиконання або неналежного виконання зобовязання (наприклад, прострочення строків виконання зобовязання). Порядок нарахування неустойку встановлено параграфом другим 49 глави ЦК України.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, сторони скористались своїм правом та вільно визначили умови договору в тому числі відповідальність за невиконання взятих на себе зобов'язань за договором. Договір є чинним, умови щодо відповідальності сторін не змінювались. Підписавши договір та скріпивши його печатками, сторони погодились з його умовами.

Так, пунктом 10.1 договору передбачено обов'язок постачальника за порушення термінів поставки сплатити замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої у строк продукції, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 15% від суми непоставленої в строк продукції.

Як вбачається з умов договору, сторони узгодили два різних види відповідальності, які застосовуються за різних підстав порушення умов договору.

Суд зазначає, що сторони, хоча і визначили відповідальність «пеня у розмірі 0,1% від суми непоставленої продукції», однак фактично дана відповідальність не є пенею, а є неустойкою, оскільки, пеня - це вид неустойки, який обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Отже, в даному випадку сторони в договорі встановили, що відповідальність за порушення умов договору обчислюється у відсотках від невиконаного зобов'язання, але не за кожен день, а як разова грошова сума у відсотках від невиконаного зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Тобто, законодавцем передбачено господарські санкції: неустойка, штраф та пеня, як самостійні види відповідальності, які настають за різні порушення та за різних підстав.

Отже, сторони в договорі чітко визначили, що за прострочення поставки до 30 днів - передбачено один вид відповідальності - неустойка у розмірі 0,1% від суми непоставленої продукції. Розрахунок неустойки доданий позивачем до позовної заяви та складає 567,18 грн. (567180,00 грн. - сума непоставленої в строк продукції за рознарядкою від 20.02.2016 ) х 0,1 %.

Враховуючи викладене, виконаний розрахунок розміру неустойки за прострочення поставки до 30 днів суд вважає обґрунтованим, арифметично вірним, відповідає умовам договору та обставинам справи.

Крім того, сторони погодили, що за прострочення поставки понад 30 днів наступає обов'язок постачальника додатково сплати штраф у розмірі 15 % від суми непоставленої в строк продукції. Тобто за інших підстав (а саме, прострочення поставки понад 30 днів) наступає інший вид відповідальності - штраф та в іншому розмірі.

Таким чином, сторони в договорі визначили різні підстави застосування різної відповідальності:

- прострочення поставки до 30 днів - неустойка 0,1% від суми непоставленої продукції;

- прострочення поставки понад 30 днів - штраф 15% від суми непоставленої продукції.

Розрахунок заявленої до стягнення суми штрафу в розмірі 85077,00 грн. є арифметично вірним, відповідає умовам договору та обставинам справи.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги задовольняються судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Векстор» (69000, Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 63, ідентифікаційний код 38826370) на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (03049, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 11/15, м. Київ, ідентифікаційний код 40081347, рахунок: ТВБВ №10026/084 філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, р/р №8368) 567,18 грн. (пятсот шістдесят сім грн. 18 коп.) неустойки, 85077,00 грн. (вісімдесят пять тисяч сімдесят сім грн. 00 коп.) штрафу, 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 06 вересня 2017 року.

Суддя Н.Г. Зінченко