КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р. Справа№ 910/9007/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Баранця О.М.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 26.07.2017 (вх. №09-08.1/6684/17 від 09.08.2017) Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.06.2017

у справі №910/9007/17 (суддя - Сівакова В.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз»

про вжиття запобіжних заходів

представники сторін у судове засідання не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про вжиття запобіжних заходів шляхом: накладення арешту на все рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз»; накладення арешту на все нерухоме майно ТОВ ГК «Укргаз»; накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках ТОВ ГК «Укргаз»; накладення арешту на природний газ об'ємом 3.684.800 м куб., який належить ТОВ ГК «Укргаз» та зберігається у газотранспортній системі, газосховищах ПАТ «Укртрансгаз», а також на природний газ, який надходить на адресу ТОВ ГК «Укргаз» за імпортними контрактами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 заяву ТОВ «Енерджі трейд груп» про вжиття запобіжних заходів задоволено частково. Вжито запобіжних заходів шляхом накладення арешту на природний газ об'ємом 3.684.800 куб. м., який належить ТОВ ГК «Укргаз» та зберігається у газотранспортній системі, газосховищах ПАТ «Укртрансгаз». В задоволенні іншої частини заяви було відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою, ТОВ ГК «Укргаз», 13.07.2017 подав апеляційну скаргу (вх. №09-08.1/5928/17 від 13.07.2017), в якій просив суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 у справі №910/9007/17 та відмовити в задоволенні заяви повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 апеляційну скаргу б/н від 26.07.2017 (вх. №09-08.1/6684/17 від 09.08.2017) Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Алданова С.О., Зубець Л.П. та призначено розгляд справи на 30.08.2017.

У зв'язку з перебуванням судді Алданової С.О. та судді Зубець Л.П. у відпустці, згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.08.2017 для розгляду справи №910/9007/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Мальченко А.О., Баранець О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2017 справу №910/9007/17 прийнято до провадження визначеним складом колегії суддів.

У зв'язку з неявкою у судове засідання 30.08.2017 представників ТОВ Енерджі трейд груп» розгляд справи було відкладено на 13.09.2017.

У судове засідання 13.09.2017 представники апелянта та ТОВ Енерджі трейд груп» не з'явились, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

12.09.2017 від ТОВ ГК «Укргаз» та 13.09.2017 від ТОВ Енерджі трейд груп» були подані клопотання про відкладення розгляду спору у зв'язку з неможливістю забезпечити явку належного представника на дане судове засідання.

Дослідивши подані клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав в їх задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, такими обставинами є нез'явлення в засідання представників сторін. Тобто, можливість розгляду справи за відсутності будь-кого із учасників процесу, якщо присутні учасники не заперечують, вирішується суддею з урахуванням обставин справи та можливості розгляду справи за відсутності представника.

Як вбачається із поданих клопотань, заявники не посилаються на конкретні обставини, що унеможливлюють забезпечити явку належного представника юридичних осіб відповідно до ст. 28 ГПК України, не надають доказів, що підтверджували б існування будь-яких обставин, за наявності яких суд позбавлений можливості розглянути справу за відсутності їх представників.

Беручи до уваги належне повідомлення апелянта та ТОВ Енерджі трейд груп» про розгляд апеляційної скарги, враховуючи закінчення встановлених ст. 102 ГПК України строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що участь представників учасників в засіданні суду є правом, а не обов'язком особи, враховуючи те, що явка представників сторін обов'язковою не визначалась, а також, оскільки представництво інтересів юридичних осіб згідно ст. 28 ГПК України може здійснюватись і їх керівниками, відповідно до установчих документів, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників апелянта та ТОВ Енерджі трейд груп» за наявними в ній матеріалами, так як їх нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм процесуального права при винесені оскаржуваної судової ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» подало до Господарського суду міста Києва заяву про вжиття запобіжних заходів шляхом: накладення арешту на все рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз»; накладення арешту на все нерухоме майно ТОВ ГК «Укргаз»; накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках ТОВ ГК «Укргаз»; накладення арешту на природний газ об'ємом 3.684.800 м куб., який належить ТОВ ГК «Укргаз» та зберігається у газотранспортній системі, газосховищах ПАТ «Укртрансгаз», а також на природний газ, який надходить на адресу ТОВ ГК «Укргаз» за імпортними контрактами.

В обґрунтування вказаної заяви заявник вказав на порушення його прав з боку ТОВ ГК «Укргаз» внаслідок невиконання ним грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № П-46/2016/1 від 31.05.2016, на виконання якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» передало у власність, а Товариство з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз» прийняло природний газ у кількості 12 908,947 тис. куб м. вартістю 74 871 840,96 грн, що підтверджується актом № 1 прийому-передачі природного газу від 31.05.2016.

Як стверджує заявник, оскільки ТОВ ГК «Укргаз» частково здійснив оплату за отриманий газ у розмірі 53 500 000,00 грн, і на день звернення з цією заявою до суду має дебіторську заборгованість перед ТОВ «Енерджі трейд груп» в сумі 21 371 840,96 грн, яку не сплачує і після отримання претензій щодо сплати суми боргу, то такі обставини викликають у заявника побоювання щодо можливості виконання ТОВ ГК «Укргаз» своїх зобов'язань за договором.

Враховуючи наведене, ТОВ «Енерджі трейд груп» вказало на намір звернутись до суду з позовною заявою про повернення природного газу у обсязі 3 684 800 куб м.

Статтею 43-1 ГПК України встановлено, що особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно із ст. 43-2 ГПК України запобіжні заходи включають: 1) витребування доказів; 2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; 3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Таким чином, запобіжні заходи забезпечують вимогу, яка ще не оформлена у вигляді позову, та надають додаткову гарантію збереження доказів чи запобігання порушення права.

Відповідно до ст. 43-3 ГПК України заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) найменування заявника і особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи, їх поштові адреси; документи, що підтверджують за заявником-громадянином статус фізичної особи - підприємця; 3) вид і суть запобіжного заходу; 4) обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів; 5) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; 6) підпис заявника або його представника, якщо заява подається представником. До заяви про вжиття запобіжних заходів додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі. Разом з заявою про вжиття запобіжних заходів подаються її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити запобіжні заходи. Заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом п'яти днів з дня винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів. Після подання заявником позовної заяви запобіжні заходи діють як заходи забезпечення позову.

Частиною 6 статті 43-4 ГПК України визначено, що у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 № 01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт, тощо).

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, при вжитті запобіжних заходів суд повинен з'ясувати наявність зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Як вбачається з заяви про вжиття запобіжних заходів, заявник має намір звернутися до суду з позовом про зобов'язання повернути природний газ в обсязі 3 684 800 м. куб., вартість якого, на думку заявника, становить несплачені ТОВ ГК «Укргаз» 21 371 840,96 грн, та який знаходиться у його володінні та зберігається у газотранспортній системі, газосховищах ПАТ «Укртрансгаз».

Як зазначалось вище, одним із запобіжних заходів, за змістом ст. 43-2 ГПК України, є накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

У поданій заяві ТОВ «Енерджі трейд груп» просить вжити запобіжні заходи шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ТОВ ГК «Укргаз». Однак, як вірно вказав місцевий господарський суд, такий вид запобіжного заходу не співвідносяться з предметом майбутнього позову, а отже відсутній конкретний зв'язок між конкретним видом запобіжного заходу і можливим предметом позовної вимоги, а тому заходи про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно не спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Також ТОВ «Енерджі трейд груп» просив суд вжити запобіжний захід шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках ТОВ ГК «Укргаз». Однак, колегія суддів звертає увагу, що предмет майбутнього позову, який має намір подати заявник стосується вимоги про повернення природного газу у певному обсязі, а не вимоги про стягнення грошових коштів з ТОВ НК «Укргаз», відтак даний вид запобіжного заходу також не співвідноситься з предметом майбутнього позову, а тому не може бути застосований судом у даному випадку.

Крім того, заявник просив суд вжити запобіжні заходи шляхом накладення арешту на природний газ об'ємом 3.684.800 м куб., який належить ТОВ ГК «Укргаз» та зберігається у газотранспортній системі, газосховищах ПАТ «Укртрансгаз», а також на природний газ, який надходить на адресу ТОВ ГК «Укргаз» за імпортними контрактами.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що обґрунтовуючи заяву про накладення арешту на майно, яке знаходиться в неї або в інших осіб, необхідно вказати, яке саме майно слід піддати арешту, кому воно належить і на яких правових підставах, у кого і за якою адресою воно знаходиться (правова позиція, що викладена в постанові Вищого господарського суду України від 06.08.2013 у справі № 904/3457/13).

Разом з цим, заявником жодним чином не обґрунтовано та не надано належних доказів того, що природний газ у вказаному заявником обсязі знаходиться у володінні ТОВ ГК «Украгз»; не представлено документів, що підтверджують обсяг залишку природного газу ТОВ ГК «Укргаз» в газотранспортній системі України та в підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз» станом на дату подання заяви, враховуючи ту обставину, що ТОВ ГК «Укргаз» здійснює діяльність пов'язану із посередництвом у торгівлі паливом, металами, газом через місцеві (локальні) трубопроводи. Тобто дійсний об'єм природного газу, який належить ТОВ ГК «Украгз» та реально знаходиться у нього станом на момент звернення із заявою, не був документально підтверджений заявником та встановлений судом.

Окрім того, визначаючи адекватність такого запобіжного заходу як накладення арешту на природний газ щодо майбутньої позовної вимоги про повернення газу, місцевий господарський суд не дослідив наявності у заявника права на таку вимогу, враховуючи, що згідно умов договору купівлі-продажу природного газу № П-46/2016/1 від 31.05.2016 право власності на прийнятий природний газ переходить покупцю в момент підписання акту приймання-передачі газу, що за неоплату вартості газу в строк, передбачений умовами договору, покупець несе відповідальність у вигляді сплати неустойки у вигляді пені, штрафу, а також відшкодування збитків, понесених продавцем з вини покупця, що підлягає стягненню в грошовому виразі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вжиття судом першої інстанції запобіжного заходу у вигляді накладення арешту на природний газ об'ємом 3.684.800 куб. м., який належить ТОВ ГК «Укргаз» та зберігається у газотранспортній системі, газосховищах ПАТ «Укртрансгаз» не відповідає принципам розумності, обґрунтованості та адекватності, а тому такий запобіжний захід також не може бути вжитий судом.

З огляду на вищевикладене. Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, на які посилався заявник в обґрунтування заяви про вжиття запобіжних заходів, про передчасність висновку суду про можливість накладення арешту на природний газ.

Таким чином, апеляційна скарга ТОВ ГК «Укргаз» підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 в частині вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на природний газ об'ємом 3.684.800 куб. м., який належить ТОВ ГК «Укргаз» та зберігається у газотранспортній системі, газосховищах ПАТ «Укртрансгаз», скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» про вжиття запобіжних заходів повністю.

Враховуючи те, що ухвала про вжиття запобіжних заходів не відноситься до ухвал, які вказані у ч. 7 ст. 106 ГПК України та при скасуванні яких судом апеляційної інстанції розподіл судових витрат здійснює місцевий господарський суд за наслідками розгляду спору, то розподіл судового збору за подання апеляційної скарги здійснює саме апеляційний господарський суд.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 у даній справі покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп».

Керуючись ст. 33, 34, 43-1, 43-4, 102, 101, ч. 2 п. 1ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 у справі №910/9007/17 скасувати частково та прийняти нову.

3. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» про вжиття запобіжних заходів відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» (01001, м. Київ, провулок Рильський, буд. 4, ідентифікаційний код 36716332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГК «Укргаз» (01010, м. Київ, вул. Московська, буд.32/2, поверх 11, ідентифікаційний код 39320386) 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду.

6. Матеріали оскарження у справі №910/9007/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

О.М. Баранець