ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" вересня 2017 р.Справа № 922/2116/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області, м. Харків
до 1. Харківської міської ради, м. Харків , 2. Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж", м. Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників сторін:

прокурора - Горгуль Н.В., посвідчення №036152 від 29.10.2015 року

відповідачів - 1. ОСОБА_2, дов. № 08-11/93/2-17 від 10.01.2017 року, 2. ОСОБА_3, дов. від 12.12.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про визнання з моменту прийняття пункту 29.2 додатку 2 до рішення Харківської міської ради від 23 жовтня 2008 року № 283/08 "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд", яким у приватну власність Споживчому товариству "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" передано земельну ділянку загальною площею 0,4498 га. по вул. Культури, 20-В в межах договору оренди, які визначені договором оренди землі від 04 квітня 2006 року за № 54, для експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового будинку з приміщенням соціально-культурно-побутового призначення, газової котельні та підземної автостоянки.

Представник першого відповідача у судовому засіданні та у наданій заяві просить суд залишити позов без розгляду. У наданій заяві просить суд припинити провадження у справі.

Представник другого відповідача у судовому засіданні та у наданому клопотанні просить суд припинити провадження у справі.

Прокурор у судовому засіданні проти заяви першого відповідача про залишення позову без розгляду заперечує. Також у наданому письмовому поясненні заперечує проти заяви першого відповідача та клопотання другого відповідача про припинення провадження у справі.

Суд, розглянувши клопотання першого відповідача про залишення позову без розгляду вважає його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві (частина 2 статті 29 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, прокурор є самостійним учасником судового процесу.

Згідно частини 2 статті 29 Господарського процесуального кодексу України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача і як такий зазначається у позовній заяві.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 23 березня 2017 року "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" роз'яснено, що у розумінні приписів наведених норм господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

На час звернення прокурора з даним позовом до суду функцію нагляду (контролю) за додержанням вимог земельного законодавства при відведенні та використанні земель усіх категорій продовжувала виконувати ОСОБА_4 інспекція сільського господарства України та її територіальні ограни.

Проте, представник Харківської міської ради помилково посилається на частину 1 статті 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та Положення про державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011, оскільки ні ОСОБА_4 інспекція сільського господарства України, ані її територіальні ограни не наділені повноваженнями щодо звернення із позовами до суду для усунення виявлених порушень вимог земельного законодавства.

Відповідно до Положення ОСОБА_4 інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011 не передбачено право Держсільгоспінспекції на звернення до суду з позовами про визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Стаття 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визначає компетенцію сільських, селищних, міських рад, зокрема щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Такі питання мають вирішуватись виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (пункт 34 частини 1 статті 26 Закону).

Отже, особою, уповноваженою державою для здійснення відповідних функцій щодо розпорядження земельними ділянками від імені територіальної громади в силу наведеної вище статті є Харківська міська рада, яка не може бути позивачем у даній справі, оскільки в даному випадку є відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, прокурор звернувся до суду в рамках чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та повноважних представників сторін та дослідивши докази, подані сторонами в обґрунтування своєї правової позиції, суд зазначає наступне.

У ході здійснення Генеральною прокуратурою України досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002973 від 08 листопада 2014 року за фактом вчинення посадовими особами Харківської міської ради кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 190, частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, встановлено факт незаконного вибуття з володіння територіальної громади м. Харкова земельної ділянки площею 0,4498 га. по вул. Культури, 20-В.

Згідно пункту 29.2 додатку 2 до рішення 26 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 23 жовтня 2008 року № 283/08 Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд Споживчому товариству Житлово-будівельний кооператив Авантаж передано земельну ділянку загальною площею 0,4498 га., розташовану за адресою: м. Харків, вул. Культури, 20-В, в межах, які визначені договором оренди землі від 04 квітня 2006 року за № 54, для експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового будинку з приміщеннями соціально-культурно-побутового призначення, газової котельні та підземної автостоянки.

Прокурор у позові зазначає, що вказане рішення прийнято усупереч вимогам статті 41 Земельного кодексу України, статтями 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року №186 (Примірний статут).

Крім того, в обґрунтування позову, прокурор посилається на те, що у ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження допитані колишні члени Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж".

Також відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна на час передачі спірної ділянки у власність, особи, які отримали квартири у Споживчому товаристві "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" не були його членами.

Таким чином, прокурор вказує на те, що Споживче товариство "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" не відповідає вимогам ЖК України та Примірного статуту ЖБК, а отже, не є житлово-будівельним кооперативом у розумінні статті 41 Земельного кодексу України, а земельна ділянка Споживчому товариству "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" передавалася без дотримання вимог, передбачених вказаними нормативно-правовими актами.

Отже, оскаржуване рішення, яким земельну ділянку Споживчому товариству "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" передано у власність безоплатно, суперечить вимогам чинного законодавства на час виникнення спірних правовідносин та прийнято з порушенням таких принципів земельного законодавства, установлених статтею 5 Земельного кодексу України, як поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Вищезазначені обставини стали підставою для звернення прокурора до суду з відповідним позовом.

Представник відповідача (Харківська міська рада) проти позову заперечує та просить суд припинити провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки по справі № 922/5068/15 господарським судом Харківської області вже було винесено рішення між тими ж сторонами, з того ж предмету та з тих самих підстав.

Представник відповідача (Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж") також наданому клопотанні просить суд припинити провадження у справі

Суд, дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву першого відповідача та клопотання дургого відповідача про припинення провадження у справі, зазначає наступне.

В матеріалах справи наявна копія позовної заяви по справі № 922/5068/15, за позовом Заступника прокурора Харківської області до Харківської міської ради та Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 інспекція сільського господарства в Харківській області.

Предметом розгляду вищезазначеної справи було визнання незаконним та скасування п.п. 29.2 додатку 2 до рішення 26 сесії 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 23 жовтня 2008 року № 283/08.

Підставами для визнання незаконним та скасування спірного рішення слугувало порушення Харківською міською радою під час його винесення вимог чинного законодавства.

Так, прокурор у справі № 922/5068/15 посилався на п.п. 29.2 додатку 2 до рішення 26 сесії 5 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва об'єктів" від 23 жовтня 2008 року № 283/08 та вважає, що він є незаконним. Вказане рішення прийнято в порушення вимог статті 41 Земельного кодексу України, статтей 133, 135, 137 Житлового кодексу України та Примірного статуту. Під час прийняття вказаного рішення Харківська міська рада при вирішенні питання про надання Споживчому товариству "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" безоплатно земельної ділянки з кадастровим номером :07:005:0007 зобов'язана з'ясувати правовий статус, мету та підстави створення цього кооперативу відповідно до ЖК та Примірного статуту.

Крім того, прокурор посилався на норми закону та зазначав зокрема про те, що:

По-перше, всупереч частини 6 статті 137 Житлового кодексу України та абзаца 2 пункту 4 Примірного статуту рішення про створення Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" та список членів кооперативу, затверджений протоколом установчих зборів засновників кооперативу, не затверджено виконавчим комітетом Харківської міської ради, при тому що статут кооперативу зареєстровано саме у цій місцевій раді.

По-друге, відповідно до статуту Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" кооператив не створено при виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів, при підприємстві, установі чи організації, що суперечить статті 137 Житлового кодексу України.

По-третє, всупереч статті 135 Житлового кодексу України та абзаца 1 пункту 8 Примірного статуту інші члени кооперативу, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_5, не потребують поліпшення житлових умов. На момент прийняття зазначеного рішення Харківської міської ради вони на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов не перебували, що підтверджується самим статутом Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж"; усупереч вимогам статті 137 Житлового кодексу України та абзаца 2 пункту 5 Примірного статуту статут Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" не відповідає вимогам Примірного статуту.

Отже в даному випадку, суд дійшов висновку, що сторони у справі № 922/2116/17 та справі № 922/5068/15 є аналогічними, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позов по справі № 922/5068/15 було подано Заступником прокурора Харківської області, в той час, як позов по справі № 922/2116/17 було подано Керівником Харківської місцевої прокуратури № 1.

Проте, суд зауважує, що відповідно до статті 1 Закону України "Про прокуратуру", прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Таким чином сторони у справі № 922/5068/15 ті ж самі, що і у справі № 922/2116/17, оскільки в обох справах позов подано прокурором (який виступає в якості позивача) до Харківської міської ради та Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" (відповідачів).

Крім того, проаналізувавши підстави звернення прокурора до суду з позовом по справі № 922/5068/15 та підстави для звернення до суду з позовом по справі № 922/2116/17, суд дійшов висновку, що вони є аналогічними.

Оскільки в обох справах прокурор посилається на порушення Харківською міською радою при винесенні спірного рішення статті 41 Земельного кодексу України, статтей 135, 137 Житлового кодексу України та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу.

Щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002973 від 08 листопада 2014 року, на яке посилається прокурор як на одну із підстав подачі даного позову, суд зазначає наступне.

Прокурор у позовній заяві зазначає про те, що факт незаконного вибуття з володіння територіальної громади м. Харкова спірної земельної ділянки був встановлений у ході здійснення вищезазначеного досудового розслідування.

В той час, як вбачається з позовної заяви по справі № 922/5068/15, відповідне порушення з боку Харківської міської ради було встановлено в ході вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок, що й стало підставою для подачі прокурором позову про скасування спірного рішення ще в вересні 2015 року.

Також в обґрунтування позову, прокурор посилається на допит свідків, здійснений в рамках вищезазначеного кримінального провадження.

Проте суд зазначає, що частинами 3-4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Рішення господарського суду не може обґрунтовуватися тільки матеріалами слідчих органів, зокрема, постановою про порушення кримінальної справи. Преюдиціальне значення для господарського суду можуть мати лише факти, встановлені рішенням суду в цивільній справі, яке набрало законної сили, або ж вироком суду з кримінальної справи по питаннях, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Отже дані обставини, а саме існування відкритого кримінального провадження стосовно вчинення посадовими особами Харківської міської ради кримінальних правопорушень та допит свідків здійснений в рамках цього провадження, не можуть прийматись судом як окрема підстава для подачі відповідного позову, оскільки на даний час відсутній вирок суду з кримінальної справи по питаннях, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

В той час, як в разі винесення вироку суду, прокурор не позбавлений права звернутись до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в рамках справи № 922/5068/15.

Щодо посилань прокурора, як на підставу подачі даного позову на те, що на час передачі спірної земельної ділянки у власність членів Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" на ній вже було збудовано багатоповерховий житловий будинок, що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27 грудня 2006 року, суд зазначає наступне.

Вищезазначена обставина є лише доказом по справі та не може слугувати підставою для подачі окремого позову.

Відповідно до пункту 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 26 грудня 2011 року № 18, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв'язку з цим господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини на які прокурор посилається прокурор, як на нові підстави для подачі даного позову, зокрема наявність відкритого кримінального провадження, допит свідків та встановлення факту забудови спірної земельної ділянки до її передачі у власність, не є новими підставами, а є лише доказами по справі.

Приймаючи до уваги те, що вищезазначені обставини існували на момент розгляду справи № 922/5068/15, оскільки кримінальне провадження було відкрито 08 листопада 2014 року, а відповідний акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкту складено 27 грудня 2007 року, то прокурор не позбавлений права звернутись до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в рамках справи № 922/5068/15.

В той час, як відповідно до пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Таким чином, перш ніж припинити провадження у справі господарський суд повинен зясувати сукупність всіх вищенаведених передумов: 1) вже вирішено спір між тими ж сторонами; 2) про той же предмет; 3) з тих же підстав.

Зміна хоча б однієї з обставин, або її відсутність надає право заінтересованій особі звернутись до господарського суду з повторним позовом.

Предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Крім того п. 4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року № 18, зазначено, що припинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Предметом вищезазначених справ слугувало визнання незаконним та скасування п. 29.2 додатку 2 до рішення 26 сесії 5 скликання від 23 жовтня 2008 року № 283/08 про надання відповідачу в приватну власність земельної ділянки площею 0.4498 га., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Культури, 20-В для експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового будинку з підземною автостоянкою.

Підставами обох справ стало порушення Харківською міською радою вимог чинного законодавства при виділенні Споживчому товариству "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" земельної ділянки, а саме статті 41 Земельного кодексу України, статтей 135, 137 Житлового кодексу України та норми Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу.

Таким чином сторони, предмет та підстави справи № 922/2116/17 та справи № 922/5068/15 є аналогічними.

Крім того рішення по справі № 922/5068/15 набрало законної сили 23 жовтня 2015 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, та те, що є рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/5068/15, яке набрало законної сили та яким було вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, суд дійшов висновку про задоволення заяви та клопотання відповідачів та необхідність припинення провадження у справі № 922/2116/17 на підставі пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до частини 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі залишається за позивачем.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до пункту 5 статті 7 Законом України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 27, 32, 33, 43, 49, пунктом 2 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача (Харківської міської ради) про припинення провадження у справі задовольнити.

Клопотання відповідача (Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж") про припинення провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі № 922/2116/17припинити

Суддя ОСОБА_8