ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.09.2017р. Справа № 905/1658/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Конько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ- ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ", м. Краматорськ, Донецька область

до відповідача: Комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ", м. Маріуполь, Донецька область

про: стягнення боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 333164149,11грн., за спожиту реактивну електроенергію у розмірі 889047,31грн., інфляційних нарахувань 26680821,43грн., 3% річних 5073166,73грн.

За участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1І (за довіреністю № 110 выд 27.12.2016р.).

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК ПЕМ- ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ", м. Краматорськ, Донецька область звернулось до Господарського суду Донецької області із позовом до Комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ", м. Маріуполь, Донецька область про стягнення боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 333164149,11грн., за спожиту реактивну електроенергію у розмірі 889047,31грн., інфляційних нарахувань 26680821,43грн., 3% річних 5073166,73грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання грошових зобов'язань за договором про постачання електричної енергії №19-13-483/1710 від 07.11.2013р., внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість та виникли підстави для нарахування інфляції та 3 % річних.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано: договір про постачання електричної енергії №19-13-483/1710 від 07.11.2013р. з додатками; додаткову угоду від 07.11.2013р.; рахунки за активну та реактивну електроенергію; акти прийняття-передавання товарної продукції; акти надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за серпень 2016р.; довіреності на право отримання рахунків; правоустановчі документи.

Під час розгляду справи позивачем були надані додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а саме: письмові пояснення б/н від 07.08.2017р. щодо встановлених тарифів з додатками; акти надання послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії №5011/5/2 за травень 2016р., №5016/8/2 за серпень 2016р., №5010/8/2 за серпень 2016р., №5011/4/2 за квітень 20165р. та рахунки до них; акти прийняття-передавання товарної продукції №5010/8/1 за серпень 2016р., №5012/6/1 за червень 2016р., №5016/8/1 за серпень 2016р.; виписка бану.

26.07.2017р. від позивача через канцелярію суду надійшло до початку розгляду справи по суті заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просив суд вважати вірно викладеними п. 1.1 та п.1.2 прохальної частини позовної заяви в наступній редакції: п. 1.1 борг за активну електроенергію у розмірі 97193213,17грн., та реактивну електроенергію у розмірі 694843,70грн. спожиту за період травень-серпень 2016р.; п. 1.2 борг за активну електроенергію у розмірі 235970935,94грн. та реактивну електроенергію у розмірі 194203,61грн., спожиту за період травень-серпень 2016р., а решту пунктів прохальної частини позовної заяви залишити без змін. Заява прийнята судом до розгляду.

Представник позивача в судове засідання 12.09.2017р. зявився, підтримав позовні вимоги, у судовому засіданні надав заперечення на відзив відповідача. Надав обгрунтування до заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 12.09.2017р. не зявився. 07.09.2017р. на електронну адресу суду від відповідача надійшли додаткові документи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

07.11.2013р. між Публічним акціонерним товариством ПЕМ Енерговугілля (Постачальник) та Комунальним підприємством "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ", (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №19-13-483/1710, згідно з умовами п.1.1, якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

За умовами вказаного договору Постачальник електричної енергії, зокрема, зобовязався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 цього договору та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток Договірна величина споживання електричної енергії Споживачу та субспоживачам); згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок (далі-ПУЕ) та гарантованого рівнем надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами, а саме: відхилення напруги (тривалість часу відхилення напруги понад нормально припустиме визначається у відповідності до ГОСТ): нормально припустиме значення для рівня напруги 0,22 кВ та вище +-5%, гранично припустиме значення для рівня напруги 0,22 кВ та вище - +1, провал напруги (зниження рівня нижче гранично припустимого значення) не більше 30секунд.(п.2.2.2 договору), а Споживач зобовязався, зокрема, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та підтримувати показники якості електричної енергії на межі балансової належності електричних мереж, дотримання яких залежить від Споживача, на рівні, визначеному державними стандартами; оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії, знімати та надавати Постачальнику відомості про показання розрахункових приладів обліку згідно з додатками Порядок розрахунків та Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії (п.п.2.3.2, 2.3.3 договору).

Розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами у відповідності до діючого законодавства. Порядок здійснення розрахунків за активну електроенергію та оплати за перетікання реактивної електроенергії обумовлюються додатком № 2 Порядок розрахунків до цього договору.

Пунктом 1.1 додатку №2 від 07.11.2013р. Порядок розрахунків до означеного правочину тривалість розрахункового періоду-місяць. Дата початку розрахункового періоду 1 число місяця.

Відповідно до п.2.1 вказаного додатку №2 (в редакції додаткової угоди від 07.11.2013р.), сторони домовились додержуватись наступного порядку здійснення розрахунків: 1 числа щомісячно Постачальник згідно з умовами цього додатку визначає обсяги та розраховує вартість спожитої активної електроенергії та послуг за перетікання реактивної електроенергії за розрахунковий період, оформлює зі свого боку та надає Споживачу в електронній формі через інтернет-систему «Променерго» такі документи: акт звірки обсягів корисного відпуску електроенергії за тарифами, диференційованими за зонами доби (для Споживачів, які за умовами договору з Постачальником розраховуються за тарифами, диференційованими за зонами доби); рахунки згідно з умовами цього додатку; акт про прийняття-передавання обсягу електроенергії (товарної продукції), переданого через мережі ВАТ ПЕМ-Енерговугілля в мережі Споживача; акт звірки між Постачальником та Споживачем.

Споживач здійснює оплату отриманих від Постачальника рахунків за спожиту активну електроенергію самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника №8 у Донецькому обласному управлінні ВАТ Державний ощадний банк України, МФО 335106, у наступні терміни та в наступних розмірах, зокрема, до 11 числа поточного місяця сплачує суму за фактично спожиту в звітному розрахунковому періоді активну електроенергію (п.3.2 додатку №2 до договору).

При оформленні платіжного доручення у графі призначення платежу Споживач повинен вказати період, за який здійснюється оплата та підставу для оплати, тобто № договору, № й дату рахунку (п.3.4 додатку №2 до договору).

Відповідно до п. 4.2 додатку №2 до договору, споживач у 10-денний термін після отримання рахунку сплачує вартість послуг за перетікання реактивної електроенергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника №2603 в ПАТ «ПУМБ», МФО 335106, .

У п. 4.2.1. договору встановлено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4. 2.3.5. цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 5 Порядок розрахунків до цього договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобовязання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідно до п. 9.4 договору, договір набирає чинності з 01.12.2013р. з урахуванням всіх, перелічених у п.9.1 договору, додатків і укладається на термін до 31.12.2014р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази припинення дії спірного правочину, суд дійшов висновку, що зобовязання сторін за вказаною угодою автоматично продовжувалися кожний наступний рік та були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

На виконання умов договору про постачання електричної енергії №19-13-483/1710 від 07.11.2013р. позивач поставив відповідачу електричну енергію, а саме:

- за період травень-серпень 2016р.: активна електроенергія 204719898кВт*г на суму 333164149,11грн.;

- за період травень-серпень 2016р.: реактивна електроенергія 24430581кВар/год на суму 889047,31грн.

На підставі цього позивач виставив відповідні рахунки на її оплату, які були надіслані відповідачу, що підтверджується відміткою на рахунках представника відповідача про їх отримання.

Як встановлено судом, відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості за реактивну електроенергію по рахункам №5013/5/1 від 01.06.2016р., №5011/5/1 від 01.06.2016р., №5013/6/1 від 01.07.2016р. в сумі 6900000,00грн., що підтверджується відповідною банківською випискою.

У зв'язку з тим, що відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості поставленої теплової енергії всупереч вимогам договору та закону належним чином не виконав, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов'язань за договором №№19-13-483/1710 від 07.11.2013р., а також стягненні 3% річних та інфляційних нарахувань.

Враховуючи статус сторін, характер правовідносин між учасниками договору, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного договору про постачання електричної енергії №19-13-483/1710 від 07.11.2013р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Проаналізувавши положення укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії №19-13-483/1710 від 07.11.2013р.. суд дійшов висновку, що виниклі на його підставі правовідносини регламентуються нормами параграфу 5 глави 54 Цивільного кодексу України, який визначає загальні положення про енергопостачання.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Господарським судом встановлено, що позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві активну електроенергію у обсязі 204719898кВт*г на суму 333164149,11грн. за період травень-серпень 2016р. та реактивної електроенергії у обсязі 24430581кВар/год на суму 889047,31грн. за період травень-серпень 2016р., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідними актами прийняття-передавання електроенергії.

Отже, відповідач не мав жодних підстав для ухилення від належного виконання обов'язків з оплати виставлених рахунків.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач в порушення умов договору виконав свої грошові зобовязання з оплати активної електроенергії частково, сплативши у грудні 2016р. 6900000,00грн.

Таке неналежне виконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як їх порушення у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання має на вимогу кредитора сплати заборгованість.

З огляду на дані норми права та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача боргу за спожиту активну електроенергію та реактивну енергію у розмірі 327153196,42грн.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 5073166,73грн., нарахованих за період з 13.06.2016р. по 31.01.2017р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної та реактивної електроенергії за період травень-серпень 2016р., інфляційні нарахування у розмірі 26680821,43грн., нарахованих за період з 01.07.2016р. по 31.01.2017р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної та реактивної електроенергії за період травень-серпень 2016р.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, правові підстави, період та порядок їх нарахування, суд дійшов висновку про часткове задоволення цих вимог та стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4936922,06грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 26108951,01грн.

Часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань обумовлено тим, що позивачем при їх розрахунку не були враховані часткові оплати відповідача за поставлену активну електроенергію.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 48, 49, 59, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ- ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ", м. Краматорськ, Донецька область до Комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ", м. Маріуполь, Донецька область про стягнення боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 333164149,11грн., за спожиту реактивну електроенергію у розмірі 889047,31грн., інфляційних нарахувань 26680821,43грн., 3% річних 5073166,73грн. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" (87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К.Лібкнехта, 177А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ- ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ" (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, 8, ) суму боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 97193213,17грн.

Стягнути з Комунального підприємства "КОМПАНІЯ "ВОДА ДОНБАСУ" (87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К.Лібкнехта, 177А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ- ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ" (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, 8, ) суму боргу за спожиту активну електроенергію у розмірі 229070935,94грн., за спожиту реактивну електроенергію у розмірі 889047,31грн., інфляційні нарахування 26108951,01грн., 3% річних у розмірі 4936922,06грн., а також витрати з оплати судового збору у розмірі 235008,44грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 12.09.2017р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.09.2017р.

Суддя Я.О. Левшина