РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа № 906/86/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Савченко Г.І.

судді Мамченко Ю.А.

судді Павлюк І.Ю.

при секретарі судового засідання Соколовській О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (представник за довір. від 14.06.2017р.)

відповідача - ОСОБА_2 (представник за довір. від 14.02.2017р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 04.08.17 р. за заявою ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" за вх.№02-19/107/17 про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 30.03.2017 у справі № 906/86/17 (суддя Шніт А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хортиця Нова"

до ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб"

про стягнення 5208619,39грн

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.03.2017р. позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хортиця Нова" 5208619,39 грн боргу та 78129,29 грн судового збору. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.2017р. рішення господарського суду Житомирської області від 30.03.2017р. у справі №906/86/17 залишене без змін.

15.06.2017р. на виконання рішення суду від 30.03.2017 видано наказ №906/86/17.

26.07.2017р. на адресу суду першої інстанції від ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" надійшла заява за вх.№02-19/107/17 про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 30.03.2017р. У заяві заявник просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Житомирської області від 30.03.2017р. до 10.12.2017р. та розстрочити виконання вказаного рішення суду згідно поданого графіку.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 04.08.2017р. у справі №906/86/17 відмовлено ОСОБА_3 товариству з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" у задоволенні заяви за вх.№02-19/107/17 про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 30.03.2017 у справі №906/86/17.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, відповідач ОСОБА_4 товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 30.03.2017 у справі №906/86/17.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що виконання рішення у даній справі утруднено існуванням дебіторської заборгованості ПП "Ріон" перед боржником згідно договорів про закупівлю сільськогосподарської продукції №1 від 10.10.2016р. і №2 від 07.11.2016р. Суд першої інстанції не надав належної уваги тому факту, що скаржник опинився у скрутному фінансовому становищі, стягнення заборгованості призведе до фінансової неплатоспроможності товариства. Крім того, скаржник, за рахунок позичених грошових коштів та матеріальної допомоги засновників, успішно здійснив посівну кампанію, що дасть змогу від реалізації зернових культур здійснити поступове погашення заборгованості.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хортиця Нова" у відзиві на апеляційну скаргу заперечив доводи, викладені в ній, в повному обсязі. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні представник боржника підтримав доводи апеляційної скраги з підстав, викладених у ній. Зокрема, пояснив, що виконання рішення у даній справі утруднено існуванням дебіторської заборгованості ПП "Ріон" перед боржником згідно договорів про закупівлю сільськогосподарської продукції №1 від 10.10.2016 і №2 від 07.11.2016р..

В судовому засіданні представник стягувача заперечила проти задоволення заяви боржника про відстрочку та розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 30.03.2017 у справі №906/86/17 з підстав, наведених у відзиві. Просить залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін у справі, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 115 ГПК України встановлено, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.121 ГПК Украъни, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

У відповідності до пункту 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Для визнання поважними причин затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов'язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Тобто у випадку відсточки або розстрочки виконання рішення має бути забезпечений баланс прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Як вбачається із заяви СТОВ "Хлібороб" за вх.№02-19/107/17 про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 30.03.2017 у справі №906/86/17 боржник вказує, зокрема, підставою відстрочки та розстрочки виконання рішення суду те, що виконання рішення у даній справі утруднено існуванням дебіторської заборгованості ПП "Ріон" перед боржником згідно договорів про закупівлю сільськогосподарської продукції №1 від 10.10.2016 і №2 від 07.11.2016. Також, заявник посилається на відсутність грошових коштів на банківському рахунку у ПАТ "ОСОБА_5 Аваль", тяжкий фінансовий стан СТО "Хлібороб". При цьому СТОВ "Хлібороб" долучає на підтвердження своїх доводів: витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №52715232 від 30.06.2017 /а.с. 227, т.1/; звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017 року /а.с. 229-230, т.1/; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.03.2017 /а.с. 231, т.1/; виписки по рахунку в ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" /а.с. 232-234, т.1/.

Заявник в одній заяві просить суд і відстрочити, і розстрочити виконання рішення суду, та не визначив коло вимог за якими звернувся до суду за статтею 121 Господарського процесуального кодексу України. Зміст зазначеної статті не передбачає можливості одночасного застосування відстрочення та розстрочення виконання рішення суду. Визначення ж способу, передбаченого статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, не віднесено до компетенції суд, оскільки останній зобов'язаний розглянути подану заявником заяву та, в залежності від конкретних обставин, або її задовольнити, або відхилити.

Колегія суддів, зважаючи на зміст поданої СТОВ "Хлібороб" заяви за вх.№02-19/107/17 про відстрочку та розстрочку виконання рішення у даній справі, розцінює вказану заяву як заяву про розстрочку виконання рішення.

Колегія суддів відмовляє в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи доводи заяви, СТОВ "Хлібороб" зазначає, що виконання рішення у даній справі утруднено існуванням дебіторської заборгованості ПП "Ріон" перед боржником згідно договорів про закупівлю сільськогосподарської продукції №1 від 10.10.2016 і №2 від 07.11.2016р.

Однак, судом вказане твердження не приймається до уваги, оскільки ТОВ "Хортиця Нова" не є стороною договорів про закупівлю сільськогосподарської продукції №1 від 10.10.2016р. і №2 від 07.11.2016р.

Скаржник також зазначає про скрутне матеріальне становище. При цьому, ч.2 ст.617 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Крім того, боржником в обґрунтування заяви про відстрочку та розстрочку виконання рішення надано баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.03.2017р., а сама заява подана 26.07.2017р.

Поряд з цим, в судовому засіданні представник стягувача зазначила, що матеріальне становище стягувача погіршується у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду від 30.03.2017р. у справі №906/86/17.

Таким чином, всупереч вимогам чинного законодавства, боржником не надано суду належних доказів на підтвердження важкого фінансового стану товариства та обставин, що ускладнюють виконання рішення суду у справі №906/86/17 від 30.03.2017р.

Колегія суддів не розцінює наведені в заяві заявником обставини як виняткові, що дають право для надання розстрочки та відстрочення виконання рішення суду і не вбачає достатніх підстав для задоволення даної заяви.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, місцевим господарським судом повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин не вбачається підстав, визначених ст. 104 ГПК України, для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Витрати на судовий збір за подання апеляційної скарги в силу приписів ст.49 ГПК України покладаються на скаржника у зв'язку із відмовою у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 99,101,103-106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 04.08.17 р. за заявою ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" за вх.№02-19/107/17 про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 30.03.2017 у справі №906/86/17 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 04.08.17 р. у справі №906/86/17 залишити без змін.

2. Справу №906/86/17 повернути до господарського суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Павлюк І.Ю.