ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.09.2017 Справа № 905/1947/17

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг», Донецька область, м. Маріуполь

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», Дніпропетровська область, м. Кам`янське

до відповідача 2: Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс», Донецька область, м. Маріуполь

про: стягнення заборгованості у розмірі 9 292 149 403,32 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №001-21.12.16/2 від 21.12.2016р.;

від відповідача 1: ОСОБА_2 за довіреністю №120 від 16.08.2017р.;

від відповідача 2: не зявився.

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг», Донецька область, м. Маріуполь, звернувся до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», Дніпропетровська область, м. Кам`янське про стягнення заборгованості за Договором про відступлення права вимоги № 1/020817/17-0539-01 від 02.08.2017 р. у розмірі 242 970 238,46 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017р. становить 6 193 408 809,41 грн., штраф у розмірі 121 485 119,23 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017р. становить 3 096 704 404,71 грн., а також 3% річних у розмірі 2 026 189,20 грн. та Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення 3% річних у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем 1 зобовязання у частині здійснення розрахунків за отримане Право вимоги до Публічного акціонерного товариства «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ».

Представник позивача у судовому засіданні позові вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача1 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Через канцелярію суду 11.09.2017р. надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача2 у судове засідання не зявився. Документів, витребуваних ухвалою про порушення справи від 22.08.2017р. не надав.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача1, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

02.08.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» (надалі Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» (надалі Відповідач 1) було укладено договір про відступлення права вимоги № 1/020817/17-0539-01 (надалі Договір).

Пунктом 1 Договору було передбачено, що Договір направлено на реалізацію цивільних правовідносин, які виникли через відступлення Позивачем на користь Відповідача 1 прав вимоги до Публічного акціонерного товариства «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» (ідентифікаційний код 05441447) (надалі ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ») за договором поставки № ГРД-01/10-5001 від 29.12.2010р. (надалі Договір поставки).

Згідно із пунктом 2 Договору, Позивач зобовязався передати (відступити) Відповідачу 1 усі права вимоги, які існували на дату укладання Договору, або які можуть виникнути у майбутньому у Позивача до ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» за Договором поставки, або у звязку із ним, а також усі засоби захисту прав, які доступні Позивачу (надалі Права вимоги), у тому числі право вимоги виконання грошових зобовязань за Договором поставки на загальну суму 6 250 288 628,19 грн.

Положеннями ст. 512 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що однією із підстав заміни кредитора у зобовязанні є передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до положень ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 12.2 Договору поставки було встановлено, що жодна із сторін не має права передавати своїх прав та обовязків, що виникають із даного договору, чи повязані із ним, на користь третіх осіб без письмового погодження на це іншої сторони Договору поставки, за виключенням випадків, передбачених п. 13.2 даного договору. Одночасно, пунктом 13.2 Договору поставки було встановлено, що права та обовязки Позивача за даним договором повністю або частково можуть бути передані Позивачем без попередньої згоди ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» будь-якому підприємству, що повязане відносинами контролю із Позивачем у розумінні ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

З огляду на вказані раніше положення Договору поставки, Позивачем 02.08.2017р. було отримано письмову згоду від ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» на укладання Договору, що підтверджується відповідним листом. Відповідно до вказаного листа, який було підписано Генеральним директором підприємства, ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» не заперечує проти передачі (відступлення) Позивачем на користь Відповідача 1 усіх Прав вимоги за Договором постачання, включаючи право вимоги виконання грошових зобовязань на загальну суму 6 250 288 628,19 грн. Одночасно, вказаним листом ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» повідомив Позивача про ту обставину, що станом на дату надання даного письмового погодження останнім було отримано усі корпоративні погодження та інші дозволи, які є необхідними задля надання згоди на укладення договору відступлення права вимоги між Позивачем та Відповідачем 1.

З огляду на положення ст. 70 та ст. 33 Закону України «Про акціонерні товариства» та ту обставину, що укладання Договору для Відповідача 1 є значним правочином, згода на його укладання була надана Загальними зборами акціонерів ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ», про що було зазначено у протоколі № 21 від 02.08.2017р. Одночасно, вказаним протоколом Генерального директора Відповідача 1 було уповноважено на вчинення усіх необхідних дій з метою укладення Договору.

Пунктом 3 Договору було встановлено, що моментом переходу (відступлення) права вимоги від Позивача до Відповідача 1 є дата підписання даного договору, тобто 02.08.2017р.

Статтею 517 Цивільного кодексу України встановлено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Положення даної статті знайшли своє відображення у пункті 5 Договору, відповідно до якого Позивач зобовязаний упродовж 5 робочих днів від моменту набуття Договором сили (згідно із п. 11 Договору даним моментом є дата його підписання повноважними представниками та скріплення печатками сторін), передати на користь Відповідача 1 оригінали усіх документів, що підтверджують право вимоги (у т.ч. Договір постачання, додатки до нього, рахунки-фактури, акти приймання-передачі, акти звіряння взаєморозрахунків). Передача оригіналів документів оформлюється Актами приймання-передачі між Позивачем та Відповідачем 1, які підписуються повноважними представниками та скріплюються печатками сторін.

Актом приймання-передачі документів за Договором про відступлення права вимоги № 1/020817/17-0539-01, який було підписано повноважними представниками Позивача та Відповідача 1 02.08.2017р., підтверджується факт передачі Позивачем, та отримання Відповідачем 1 усіх оригіналів та/або засвідчених копій документів, що підтверджують право вимоги до ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» за Договором поставки.

02.08.2017р. Позивачем на адресу ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» було надіслано повідомлення щодо відступлення прав вимоги за Договором поставки.

Вказане вище беззаперечно вказує на ту обставину, що Позивачем було виконано як усі вимоги Договору, укладеного із Відповідачем 1, та і вимоги законодавства, що регулює інститут відступлення права вимоги у цілому.

Пунктом 6 Договору було передбачено, що у якості оплати за Права вимоги Відповідач 1, за умови передачі Позивачем оригіналів документів, передбачених п. 5 Договору (підписання сторонами Актів приймання-передачі оригіналів документів), зобовязується перерахувати суму у розмірі 6 250 288 628,19 грн. на поточний рахунок Позивача, вказаний у Договорі, упродовж 5 (пяти) робочих днів від моменту укладання даного Договору (тобто, по 09.08.2017р. включно).

Приймаючи до уваги ту обставину, що Відповідачем1 не було своєчасно виконано зобовязання перед Позивачем в частині оплати вартості отриманого права вимоги, Позивачем на адресу Відповідача1 07.08.2017р. було надіслано вимогу № 1/5001 відносно сплати заборгованості.

Відповіддю від 08.08.2017р. Відповідачем1 було визнано факт належного виконання з боку Позивача зобовязань за договором про відступлення права вимоги № 1/020817 від 02.08.2017р. у повному обсязі, однак через скрутне фінансове становище Відповідача1 останній не має можливості для перерахування на користь Позивача грошових коштів.

Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди № 1 до Договору, яку було укладено між Позивачем та Відповідачем 1 10.08.2017р. (надалі Додаткова угода), було встановлено еквівалент боргу Відповідача 1 в сумі 6 250 288 628,19 грн. в іноземній валюті, а саме в доларах Сполучених Штатів Америки (англ. United States dollar). Еквівалент боргу в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання Додаткової угоди складає 242 970 238,46 доларів Сполучених Штатів Америки за офіційним курсом Національного банку України на 10.08.2017г. (2572,4503 гривень за 100 доларів). Сторони визначають еквівалент грошового зобов'язання Відповідача 1 (боргу) як суму в іноземній валюті в розмірі 242 970 238,46 доларів Сполучених Штатів Америки.

Пунктом 5 Додаткової угоди було встановлено, що Відповідач 1 зобов'язався сплатити на користь Позивача еквівалент грошового зобов'язання (боргу) у доларах Сполучених Штатів Америки протягом 5 (п'яти) днів з моменту набрання чинності цієї Додаткової угоди (згідно із п. 8 Додаткової угоди ця дата визначається датою підписання даної Додаткової угоди уповноваженими представниками Позивача та Відповідача 1 та скріплення її печатками підприємства тобто не пізніше 15.08.2017р.), шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок Позивача, зазначений в Договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, має визначатися Відповідачем 1 за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

Відповідно до приписів ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно з ч. 1-2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зазначена норма кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 198 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Аналогічні приписи містить ст. 526 ЦК України.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Незважаючи на вказані раніше положення Договору та Додаткової угоди, а також законодавства України, Відповідач 1 у встановлені строки зобовязання у частині здійснення розрахунків за отримане Право вимоги до ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» не здійснив. У відповіді Відповідача 1 на вимогу № 1/5001 від 07.08.2017р. останній вказав на відсутність фінансової можливості перерахування на поточний рахунок Позивача боргу за Договором. Одночасно, Відповідач 1 зазначив про те, що зробить усе можливе для скорішого погашення заборгованості перед позивачем за Договором.

З огляду на невиконання з боку Відповідача 1 умов Договору та Додаткової угоди, Позивачем у межах спору заявлено вимогу щодо стягнення грошових коштів, що є гривневим еквівалентом грошового зобов'язання (боргу) Відповідача 1 у розмірі 242 970 238,46 доларів Сполучених Штатів Америки, що за офіційним курсом Національного банку України на 19.08.2017р., встановленого Національним банком України (2549,0401 гривні за 100 доларів), становить 6 193 408 809,41 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Положеннями п. 6 Додаткової угоди було передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання своїх зобов'язань за пунктом 5 Додаткової угоди, Відповідач 1 зобов'язаний сплатити Позивачу штраф у розмірі 50 % від суми невиконаного грошового зобов'язання (еквівалент боргу в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання Додаткової угоди), що становить гривневий еквівалент 121 485 119,23 доларів Сполучених Штатів Америки. Штраф визначається (розраховується) за формулою: еквівалент боргу в доларах Сполучених Штатів Америки в розмірі 242 970 238,46 доларів, який поділений на 100% (сто відсотків) і помножений на 50% (п'ятдесят відсотків). Відповідач 1 зобов'язаний самостійно сплатити штраф Позивачу в день виникнення обставин несвоєчасного виконання грошового зобов'язання Відповідача 1 за пунктом 5 Додаткової угоди, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок Позивача, вказаний в Договорі. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається Відповідачем 1 за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

З огляду на невиконання з боку Відповідача 1 умов Договору та Додаткової угоди, Позивачем у межах спору заявлено вимогу щодо стягнення штрафу у передбачених Додатковою угодою розмірах, а саме гривневий еквівалент 121 485 119,23 доларів Сполучених Штатів Америки за курсом Національного банку України на 19.08.2017р. (2549,0401 гривні за 100 доларів), а саме 3 096 704 404,71 грн.

Згідно із положеннями ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011р. у справі 6-42цс11).

Позивач нараховував Відповідачу1 три відсотки річних за порушення умов Договору поставки за наступною формулою: 3% річних за кожен день = (сума боргу в $ * 0,03 * кількість днів прострочення * курс долара на кожен день прострочення) / 365 днів.

Сума трьох відсотків річних нарахованих за порушення Відповідачем1 строків оплати за отримане Право вимоги за період з 16.08.2017р. по 19.08.2017р. складає 2 036 189,20 грн.

У забезпечення виконання зобов`язань за Договором, Позивач уклав із Відповідачем 2 договір поруки №ПР-4372/17 від 11.08.2017 року (далі Договір поруки), за умовами якого останній поручився перед Позивачем за виконання зобов`язань за Договором про відступлення у тому ж обсязі, що і Відповідач 1, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, передбачених договором поставки.

Згідно з частинами першою та другою статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. За умовами п. 2.3 Договору поруки відповідальність Відповідача-2 обмежена сумою 10 000,00 (десять тисяч) гривень.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 року у справі №1-2/2002 встановлення договором досудового врегулювання спору не є обмеженням юрисдикції судів та права на судовий захист.

Заперечення відповідача 1 до уваги судом не приймаються, тому що спростовуються матеріалами справи.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарськогопроцесуального кодексу України покладаються пропорційно задоволеним вимогам.

Стягнути з відповідача1, ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», судовий збір у розмірі 238600,00 грн. на користь позивача, ТОВ «Метінвест Холдинг».

Стягнути з відповідача2, ПАТ «Донецьккокс», судовий збір у розмірі 1600,00 грн. на користь позивача, ТОВ «Метінвест Холдинг».

На підставі вищенаведеного, згідно ст.ст. 512, 513, 516, 517, 524, 525, 533, 549, 554, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 70 Закону України «Про акціонерні товариства», ст.ст. 193, 198 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг», Донецька область, м. Маріуполь до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», Дніпропетровська область, м. Кам`янське про стягнення заборгованості за Договором про відступлення права вимоги № 1/020817/17-0539-01 від 02.08.2017 р. у розмірі 242 970 238,46 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017р. становить 6 193 408 809,41 грн., штраф у розмірі 121 485 119,23 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017р. становить 3 096 704 404,71 грн., а також 3% річних у розмірі 2 026 189,20 грн. та Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення 3% річних у розмірі 10000,00 грн. задовольнити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» (51925, Дніпропетровська область, місто Камянське, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 18-Б, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ» (87534, Донецька область, місто Маріуполь, ПРОСПЕКТ НАХІМОВА, будинок 116-А, ) заборгованість за Договором про відступлення права вимоги № 1/020817/17-0539-01 від 02.08.2017 р. у розмірі 242 970 238,46 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017р. становить 6 193 408 809,41 грн., штраф у розмірі 121 485 119,23 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017р. становить 3 096 704 404,71 грн., а також три проценти річних у сумі 2 036 189,20 грн., судовий збір у розмірі 238600,00 грн.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДОНЕЦЬККОКС» (87534, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Нахімова, будинок 116, корпус А, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ» (87534, Донецька область, місто Маріуполь, ПРОСПЕКТ НАХІМОВА, будинок 116-А, ) три проценти річних у сумі 10000,00 грн., судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2017р.

Суддя І.А. Бойко