ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р.Справа № 923/561/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Колоколова С.І., Разюк Г.П.

секретар судового засідання - Криворучко В.В.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 - за договором про надання правової допомоги від 17.06.2017 року;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт. Велика Олександрівка Херсонської області

на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 року

у справі № 923/561/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт. Велика Олександрівка Херсонської області

до відповідача Великоолександівської селищної ради Великоалександрівського району Херсонської області

про тлумачення умов договору

В С Т А НО В И В:

У червні 2017 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, смт. Велика Олександрівка Херсонської області звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Великоолександівської селищної ради Великоалександрівського району Херсонської області, в якій просила суд дати тлумачення змісту пункту 26 договору оренди земельної ділянки від 13.08.2007 року, укладеного між Великоолександівською селищною радою Великоалександрівського району Херсонської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, смт. Велика Олександрівка Херсонської області, а саме розтлумачити пункт 26 договору оренди земельної ділянки від 13.08.2007 року наступним чином: «В пункті 26 договору оренди земельної ділянки від 13.08.2007 року, укладеного між Великоолександівською селищною радою Великоалександрівського району Херсонської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 не визначено дати початку будівництва магазину, не визначено дати закінчення будівництва магазину чи терміну здачі в експлуатацію магазину, а тому у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, враховуючи положення статті 530 Цивільного кодексу України, відсутнє зобов'язання перед Великоолександівською селищною радою Великоалександрівського району Херсонської області провести будівництво магазину у чітко визначений термін».

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 року у справі №923/561/17 (суддя Сулімовська М.Б.) у задоволенні позову відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, смт. Велика Олександрівка Херсонської області з рішенням суду не погодилась, тому звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 року у справі №923/561/17 і постановити нове рішення, яким дати тлумачення змісту пункту 26 договору оренди земельної ділянки від 13.08.2007 року, укладеного між Великоолександівською селищною радою Великоалександрівського району Херсонської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, смт. Велика Олександрівка Херсонської області, а саме розтлумачити пункт 26 договору оренди земельної ділянки від 13.08.2007 року наступним чином: «В пункті 26 договору оренди земельної ділянки від 13.08.2007 року, укладеного між Великоолександівською селищною радою Великоалександрівського району Херсонської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 не визначено дати початку будівництва магазину, не визначено дати закінчення будівництва магазину чи терміну здачі в експлуатацію магазину, а тому у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, враховуючи положення статті 530 Цивільного кодексу України, відсутнє зобов'язання перед Великоолександівською селищною радою Великоалександрівського району Херсонської області провести будівництво магазину у чітко визначений термін».

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

21.08.2017 року до Одеського апеляційного господарського суду від Великоолександівської селищної ради Великоалександрівського району Херсонської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, яке судовою колегією задоволено, а також відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 року у справі №923/561/17 залишити без змін та відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги в повному обсязі. Відзив судовою колегією долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з'ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 923/561/17 та наданих представником позивача пояснень.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 року у справі № 923/561/17 відповідає нормам матеріального та процесуального права України, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Великоолександівською селищною радою Великоалександрівського району Херсонської області (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 13.08.2007 року, який зареєстровано в книзі реєстрації договорів оренди 09.11.2007 року за №4АА71600037, відповідно до умов якого Орендодавець із земель запасу населеного пункту селищної ради надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та обслуговування магазину площею 0,0712 га та зобов'язується сплачувати за неї грошові кошти в розмірі 10,0% за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У пункті 8 договору вказано, що його укладено терміном на 3 роки з 26.06.2007 року до 26.06.2010 року, дати реєстрації договору оренди земельної ділянки.

За умовами пунктів 15-17 договору земельна ділянка передається в оренду для розміщення і обслуговування магазину. Цільове призначення земельної ділянки - землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг. Умови збереження стану об'єктів: орендована земельна ділянка повинна використовуватись з дотриманням вимог екологічної безпеки, природоохоронних норм.

У пункті 26 договору визначено, що на орендовану земельну ділянку встановлені обмеження (обтяження): будівництво магазину провести протягом 3 років; земельну ділянку використовувати згідно вимог статті 96 Земельного кодексу України; встановити, що орендар зобов'язується використовувати земельну ділянку за призначенням - розміщення та обслуговування магазину та постійно утримувати прилеглу територію від огорожі до осьової лінії проїжджої частини дороги у належному санітарному стані згідно з правилами благоустрою на території Великоолександрівської селищної ради, затвердженими рішенням селищної ради від 22.04.2005 року №474.

В разі невиконання умов, зазначених в пункті 26 цього договору оренди земельної ділянки, договір оренди буде розірвано в односторонньому порядку, при складанні більше ніж одного акту про неналежне виконання даного зобов'язання.

Відповідно до пункту 27 договору передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень).

Угодою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 24.06.2010 року (продовження терміну дії) встановлено новий строк дії договору - з 26.06.2007 року до 26.06.2020 року.

Спірна земельна ділянка була передана Орендарю за Актом прийому-передачі земельної ділянки від 09.11.2007 року.

У зв'язку з тим, що на теперішній час Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не розпочала будівництво магазину на орендованій земельній ділянці, Великоолександрівська селищна рада звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовом про розірвання договору оренди.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 17.08.2017 року у справі № 923/417/17 у задоволенні позову було відмовлено.

До моменту розгляду цієї справи по суті позивач звернулася з позовом в даній справі про тлумачення умов цього ж договору.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, смт. Велика Олександрівка Херсонської області вважає, що у пункті 26 договору оренди землі сторони не визначили чітко дати початку і закінчення будівництва, у зв'язку з чим, на її думку, є необхідність у тлумаченні судом пункту 26 договору оренди землі.

Судова колегія, надавши оцінку матеріалам справи, зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників (стаття 213 Цивільного кодексу України) в порядку позовного провадження.

Згідно зі статтею 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

За вимогами статті 213 Цивільного кодексу України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Так, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакові для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їх зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 Цивільного кодексу України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Тому, тлумачення не може створювати, а тільки роз'яснювати вже існуючі умови угоди.

Зміст договору, як встановлено статтею 628 Цивільного кодексу України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Також, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 Цивільного кодексу України).

Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змогу з'ясувати дійсним зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір.

Таким чином, у розумінні наведених приписів, на вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту договору без зміни його умов. При цьому, метою тлумачення правочину є з'ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов'язки сторін.

З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 Цивільного кодексу України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

У даному випадку позивач фактично просить змінити умови договору, додавши положення, яке сторонами не погоджувалось у добровільному порядку з дотриманням принципу свободи договору.

Зважаючи на наведені вище обставини та матеріали справи, судова колегія вважає, що встановлення такого порядку можливе виключно шляхом внесення відповідних змін до договору, а не шляхом його тлумачення.

З урахуванням наведеного, положень статті 213 Цивільного кодексу України, того, що позовні вимоги про тлумачення пункту 26 договору оренди землі зводяться до зміни і доповнення умов договору, що не відповідає правилам тлумачення умов договору, а також, що договір оренди землі тривалий час виконувався сторонами, колегія суддів вважає обґрунтованими висновок Господарського суду Херсонської області про відмову у задоволенні заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Зокрема, розглянуті і відхилені доводи апеляційної скарги стосовно того, що місцевим господарським судом неправомірно у рішенні зазначено про те, що ініціювання питання щодо тлумачення умов договору можливе лише до початку його виконання сторонами, оскільки, незважаючи на те, що це прямо не закріплено нормами чинного законодавства України, у розумінні вищенаведених приписів законодавства, на вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов. При цьому, зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з'ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов'язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе тільки до початку виконання сторонами його умов.

Також судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивач протягом тривалого періоду часу виконував даний договір оренди, зокрема, в частині сплати орендної плати, і не було необхідності у його тлумаченні, допоки між сторонами договору не виник спір щодо невиконання відповідачем умов договору в частині будівництва магазину, що свідчить про те, що Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 був відомий і зрозумілий зміст укладеного договору оренди, а звернення до суду з відповідним позовом про тлумачення його умов направлене на підміну тлумаченням внесення змін до договору оренди землі. До того ж умови договору в цій частині вже були досліджені судом при розгляді іншої справи.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте судом за результатами дослідження усіх обставин справи. Тому відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 року у справі №923/561/17 відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт. Велика Олександрівка Херсонської області на рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 року у справі №923/561/17- залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 18.07.2017 року у справі №923/561/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Г.П. Разюк
С.І. Колоколов