ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.09.2017 Справа № 907/571/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю Підлипники, м. Ужгород

ДО виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород

За участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Можайського 34, м. Ужгород.

ПРО визнання нечинним та скасування рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №217 від 20 липня 2017 року Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. 8 Березня - Можайського

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, директор ТзОВ "Підлипники";

ОСОБА_2, довіреність від 20.07.2017 року;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність №03-17/172 від 24.05.2017 року;

від третьої особи - ОСББ «Можайського 34»: ОСОБА_4, довіреність від 01.08.2017 року; ОСОБА_5, довіреність від 01.08.2017 року; ОСОБА_6, довіреність від 01.08.2017 року; ОСОБА_7, довіреність від 01.08.2017 року, ОСОБА_8, довіреність від 29.10.2016 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Підлипники, м. Ужгород звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород про визнання нечинним та скасування рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №217 від 20 липня 2017 року Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. 8 Березня - Можайського.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 26.07.2017 порушено провадження у справі №907/571/17 та призначено справу до розгляду на 09.08.2017р.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.08.2017 розгляд справи було відкладено на 17.08.2017, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача щодо припинення провадження у справі та у порядку вимог статті 27 ГПК України залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Можайського 34, м. Ужгород.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.08.2017 розгляд справи було відкладено на 30.08.2017, у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради було відмовлено судом. Разом з тим, у порядку вимог статті 30 ГПК України зобовязано Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради направити для участі у судовому засіданні повноважного представника для надання суду письмових пояснень з доказами в їх обґрунтування з приводу обставин видачі ТОВ «Підлипники» 25.05.2017 року Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у м. Ужгород, вул. 8 Березня Можайського, тощо.

У засіданні суду 30.08.2017 судом, за згодою представників сторін, у відповідності до вимог статті 77 ГПК України було оголошено перерву до 04.09.2017.

Представники позивача просять заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. В обґрунтування своєї позиції вказують на те, що відповідно до п.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на обєкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.7 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів:

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (CCI), розташованих у межах відповідних населених пунктів;

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними (CCI) та середніми (СС2) наслідками, розташованих у межах відповідних населених пунктів;

центральним органом виконавчої влади з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду - щодо обєктів, що за класом наслідків до обєктів з незначними (CCI), середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, розташованих за межами населених пунктів і на території територіальних одиниць, щодо обєктів, що належать до обєктів з середніми наслідками (CC2 розташованих у межах сіл, та міст (крім міст, які є адміністративними центрами, міст з населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя за класом наслідків (відповідальності) належать значними (ССЗ), розташованих у межах населених пунктів.

На думку позивача, аналіз вказаних норм Законів України, свідчить про перевищення Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради при ухвалені рішення №217 від 20 липня 2017 року своїх повноважень та прийняття завідомо незаконного рішення.

Представник відповідача заперечує по суті заявлених позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у поданому суду письмовому поясненні та вказує на те, що спірне рішення прийнято у межах та спосіб, визначений чинним законодавством і відповідає межам компетенції відповідача. Зокрема, вказує на те, що оскільки генеральний план міста Ужгород був скасований рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду, на даний момент є чинним генеральний план від 2004 року, відповідно до якого територія на розі вулиць Можаського - 8-го Березня визначена як «Інші території», тобто території з невизначеним цільовим призначенням. Згідно 11 статті Закону України «Про планування і забудову територій» саме міські ради та їх виконавчі органи в межах своїх повноважень вирішують питання планування, забудови та іншого використання територій згідно із схемою планування територій відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до пункту Б (делеговані повноваження) частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів міської ради належить, у тому числі: здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Тому, 01.06.2017 року на виконання розпорядження міського голови від 16.05.2017 року №165 «Про робочу групу» представниками структурних підрозділів міської ради проведено виїзне обстеження умов використання земельної ділянки на розі вулиць Можайського 8 Березня (кадастровий номер :20:002:0005)

За результатами обстеження виявлено, що на земельній ділянці відсутні межові знаки щодо визначення її меж в натурі (на місцевості), які у відповідності до містобудівної документації передані на зберігання орендарю.

На частині території обєкту оренди розміщено металевий паркан та городи, в тому числі земельні насадження. На момент проведення перевірки, в робочої групи була відсутня інформація щодо власників паркану. Крім того в департаменті міського господарства відсутні дані щодо надання земельної ділянки іншим субєктам господарювання чи фізичним особам в користування, що є свідченням самовільного використання таких ділянок.

При цьому позивач стверджує, що Законом України «Про місцеве самоврядування» прямо передбачено право виконавчого комітету міської ради змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб (п.3 ч.2 ст.22 Закону). У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Зважаючи на викладенні положення норм права представник відповідача стверджує про наявність у виконавчого комітету Ужгородської міської ради повноважень скасовувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на розі вулиць 8 Березня - Можайського, в місті Ужгороді.

Представники третьої особи також вважають заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з мотивів, наведених у поданому суду письмовому поясненні. Зазначають, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за своєю правовою природою є вихідними даними, а не дозвільним документом, який дає право на виконання підготовчих чи будівельних робіт, то скасування таких Відповідачем не чинить жодних перешкод у користуванні обєктом оренди.

Відтак, на думку третьої особи, такої підстави позову як порушення цивільних прав субєкта господарювання на користування обєктом, заявленої ТОВ «Підлипники» у цій справі, не існує, оскільки у звязку із прийняттям Відповідачем рішення від 20 липня 2017 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. 8 Березня - Можайського» для Позивача відсутні перешкоди в реалізації його прав, повязаних з виконанням будівельних робіт на земельній ділянці кадастровий номер :20:002:0005 вул. 8 Березня - Можайського та її використанням.

Відтак, третя особа стверджує, що виходячи із правовідносин, які є спірними у цій справі, а саме скасування містобудівних умов та обмежень, що містили комплекс вихідних даних, встановлених нормативно-правовими актами - містобудівною документацією «Коригування генерального плану міста Ужгорода» та «План зонування території міста Ужгорода», спір про визнання у звязку з цим рішення органу місцевого самоврядування, який діяв на виконання делегованих повноважень у галузі будівництва, протиправним та скасування рішення підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки в цьому випадку виконавчий комітет Ужгородської міської ради, скасовуючи містобудівні умови та обмеження, видані підлеглим і підконтрольним відділом міської ради, діяв як субєкт владних повноважень, наділений компетенцією скасовувати рішення таких відділів, як такі що не відповідають містобудівній документації на місцевому рівні.

Також третя особа не погоджується з доводами Позивача, що в результаті одержання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у нього виникли правовідносини щодо реалізації певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки містобудівні умови та обмеження за свою природою згідно з частиною першою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є одним з видів вихідних даних для проектування поряд з технічними умовами та завданням на проектування. Відповідно до Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст є документом, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до частини другої статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.

Відтак, третя особа вважає, що оскільки підставою скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки стало звернення громади через наявність спору та порушення підконтрольним виконавчому комітету органом при їх видачі вимог положень нормативно-правового акту - рішення Ужгородської міської ради від 10 березня 2016 року за №116 «Про затвердження містобудівної діяльності», то Відповідач у передбачений законом спосіб прийняв рішення про скасування таких вихідних даних.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.09.2017р. на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2008 року між Управлінням майном міста Ужгородської міської ради та ТОВ «Підлипники» було укладено договір оренди землі на розі вулиць Можайського 8 Березня (кадастровий номер :20:002:0005)

Відповідно до п.8 Договору оренди землі його укладено на 5 років. Пунктом 14 цього договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду із земель відведених під будівництво, а п.15 договору визначає, що цільове призначення земельної ділянки - для комерційно- житлового будівництва.

22 січня 2008 року між Управлінням майном міста Ужгородської міської ради та ТОВ «Підлипники» було складено та підписано повноважними представниками ОСОБА_3 №900 приймання-передачі земельної ділянки.

22 травня 2015 року Додатковою угодою про внесення змін до Договору оренди землі від 22.01.2008 року строк дії Договору визначено до 28 грудня 2017 року.

Згідно з Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права Договір оренди земельної ділянки ТОВ «Підлипники» зареєстровано за номером запису про інше речове право 9916284 від 04 червня 2015 року.

25 травня 2017 року ТОВ «Підлипники» було отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №54/20-16/2017 за адресою м. Ужгород, вул. 8 Березня- Можайського.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка перебуває в користуванні ТОВ «Підлипники» на умовах договору оренди землі від 22.01.2008 року. Цільове призначення обєкта оренди - для комерційного - житлового будівництва. Площа ділянки складає 4000 кв. м. Строк дії угоди до 28.12.2017 року. Згідно з планом зонування ділянка належить до зон Ж-4 та Ж-4с змішаної багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови. Частина ділянки знаходиться в межах санітарно - захисної зони.

01.06.2017 року на виконання розпорядження міського голови від 16.05.2017 року №165 «Про робочу групу» представниками структурних підрозділів міської ради було проведено виїзне обстеження умов використання земельної ділянки на розі вулиць Можайського 8 Березня (кадастровий номер :20:002:0005).

За результатами обстеження виявлено, що на земельній ділянці відсутні межові знаки щодо визначення її меж в натурі (на місцевості), які у відповідності до містобудівної документації передані на зберігання орендарю.

На частині території обєкту оренди розміщено металевий паркан та городи, в тому числі земельні насадження. На момент проведення перевірки, в робочої групи була відсутня інформація щодо власників паркану. Крім того в департаменті міського господарства відсутні дані щодо надання земельної ділянки іншим субєктам господарювання чи фізичним особам в користування, що є свідченням самовільного використання таких ділянок.

20 липня 2017 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради Закарпатської області на своєму позачерговому засіданні було прийнято рішення за № 217 «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. 8 Березня-Можайського», на підставі якого вирішено «Скасувати містобудівних умови та обмеження забудови земельної ділянки №54/20-16/2017 від 25 травня 2017 року по вул. 8 Березня-Можайського, видані управлінням містобудування та архітектури товариству з обмеженою відповідальністю «Підлипники» (надалі по тексту - ТОВ «Підлипники») на будівництво багатоквартирного житлового будинку з адміністративно-торговими закладами».

Позивач вважає дане рішення таким, що прийнято з порушенням визначеної чинним законодавством компетенції відповідача та порушує його права та охоронювані законом інтереси, так як стосується цивільних прав користування об'єктом оренди; спір спрямований на захист права користування суб'єкта господарської діяльності; оспорюваний акт є індивідуальним актом органу місцевого самоврядування, яким реалізовано волевиявлення територіальної громади в особі її виконавчого органу як учасника цивільно-правових відносин та яким унеможливлено (зменшено) обсяг цивільних прав Позивача на користування орендованим об'єктом, отже, спірне рішення не є правовим актом управління, спір щодо його оскарження має приватно-правовий характер, є підвідомчим господарському суду, оскільки територіальна громада у відповідності до ст. 169 Цивільного кодексу України через орган місцевого самоврядування діє на рівних правах з іншим учасником цивільних відносин.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів; права та законні інтереси захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України суд може визнати незаконним та скасовувати акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Конституцією України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 3, 8, 19).

Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачем, на виконання умов договору оренди земельної ділянки та з метою здійснення комерційно-житлового будівництва у порядку вимог Закону України «Про регулювання містобудівної документації», 25.05.2017 було отримано Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за №54/20-16/2017, які у встановленому законодавством порядку видано Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради.

20.07.2017 виконавчим комітетом Ужгородської міської ради у звязку з недотриманням пункту 7.2 рішення І сесії Ужгородської міської ради УІІ скликання від 10.03.2016 №119 «Про затвердження містобудівної документації» було прийнято рішення про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на розі вулиць Можайського 8 Березня (кадастровий номер :20:002:0005).

Порядок отримання та скасування містобудівних умов та обмежень визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування обєкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо- геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру. Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри обєкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Перелік обєктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Відповідно до п.4 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на обєкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

У свою чергу, пунктом 8 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва обєкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

Цією ж статтею передбачено, що скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.7 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів:

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (CCI), розташованих у межах відповідних населених пунктів;

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними (CCI) та середніми (СС2) наслідками, розташованих у межах відповідних населених пунктів;

центральним органом виконавчої влади, питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду - щодо обєктів, що за класом наслідків до обєктів з незначними (CCI), середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, розташованих за межами населених пунктів і на території територіальних одиниць, щодо обєктів, що належать до обєктів з середніми наслідками (CC2 розташованих у межах сіл, та міст (крім міст, які є адміністративними центрами міст з населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя за класом наслідків (відповідальності) належать значними (ССЗ), розташованих у межах населених пунктів.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що у разі якщо сільські, селищні, міські ради не утворили виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю, повноваження таких органів виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через відповідних головних інспекторів будівельного нагляду.

Тобто, вищенаведеними нормами чинного законодавства чітко визначено порядок отримання, відмови у отриманні чи скасування наданих містобудівних умов та обмежень, а також органи, яким надано повноваження для здійснення таких заходів. В даному випадку, відповідним органом для прийняття рішення щодо скасування наданих раніше містобудівних умов та обмежень є Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради.

Згідно з приписами статті 11 Закону України «Про планування і забудову територій» саме міські ради та їх виконавчі органи в межах своїх повноважень вирішують питання планування, забудови та іншого використання територій згідно із схемою планування територій відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до пункту Б (делеговані повноваження) частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів міської ради належить, у тому числі: здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Разом з тим, визначені законодавством повноваження виконавчого комітету Ужгородської міської ради з огляду на вищенаведене, не надають можливості приймати рішення щодо отримання, відмови у отриманні чи скасування наданих містобудівних умов та обмежень щодо використання земельної ділянки переданої в оренду для здійснення житлово-комерційного будівництва.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Разом з тим, як вбачається із прохальної частини позову, позивач просить суд визнати нечинним та скасувати спірне рішення. Аналізуючи дані вимоги суд констатує наступне.

Чинне законодавство визначає, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права ? визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта ? є помилковим.

Скасування акта субєкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення субєкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

При цьому суд повинен виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

Водночас з огляду на положення статті 12 ГПК України у разі визнання акта незаконним суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині рішення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити шляхом скасування акту субєкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №217 від 20 липня 2017 року Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. 8 Березня - Можайського.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 14.09.2017р.

Суддя О.Ф. Ремецькі