РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017Справа №910/12758/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа - Транс ЛТД"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Транском Україна"
простягнення 47 580 грн 40 коп.
Представники:
від позивачаНечіпайло Р.С. - представник за довіреністю;
від відповідачане з'явились,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.08.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа - Транс ЛТД" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транском Україна" про стягнення 47 580 грн 40 коп. заборгованості за договором про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №ТЕО-16/02-ТК від 23.02.2016.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №ТЕО-16/02-ТК від 23.02.2016 не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість з оплати наданих послуг щодо перевезення вантажу у розмірі 47 580 грн 40 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2017 порушено провадження у справі № 910/12758/17 та справу призначено до розгляду на 18.09.2017.

Представник відповідача в судове засідання 18.09.2017 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за адресою https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch.

У судове засідання 18.09.2017 з'явився представник позивача надав документи на виконання вимог ухвали суду та пояснення по суті заявлених позовних вимог, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 18.09.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

23.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транском Україна" (виконавець за договором) укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №ТЕО-16/02-ТК (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується доставити автомобільним транспортом ввірений йому замовником вантаж (відповідно із транспортною накладною) до пункту призначення у встановлений договором чи замовленням (заявкою) строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (вантажоодержувачу), а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену сторонами плату.

Згідно з пунктом 1.3. договору найменування вантажів, їх обсяг (кількість, вага брутто), місце завантаження, строки (дати) приймання вантажів, дати подачі транспортних засобів під завантаження, пункти призначення, особа-вантажоодержувач, строки доставки та передачі одержувачам, інші умови надання транспортних засобів і подання вантажів до перевезення, порядок розрахунків та інші умови перевезень, визначаються в разових заявках на перевезення замовника, які є невід'ємними додатками до цього договору.

Відповідно до пункту 1.5. договору виконавець має право залучати до виконання перевезень третіх осіб, з якими він уклав відповідні договори перевезень, при цьому залишаючись відповідальним перед замовником за дії та/або бездіяльність, залучених до виконання перевезень третіх осіб, як за власні. Витрати виконавця за оплату послуг третіх осіб не включаються у вартість наданих замовнику виконавцем послуг.

Згідно з умовами пунктів 2.1 та 2.2 договору, ціна договору дорівнює сумарній вартості наданих виконавцем та прийнятих замовником послуг, пов'язаних із перевезенням вантажу протягом дії цього договору. Розмір плати за перевезення підтверджується у окремих узгоджених заявках на перевезення замовника, що є невід'ємною частиною цього договору, і залежить від виду транспортного засобу, виду перевезення, терміновості, маршрутів тощо.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що плата за перевезення здійснюється за після його фактичного виконання, протягом 10 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів та факту підписання актів передачі-прийняття наданих послуг. При відсутності зауважень з приводу організації перевезень вантажів за договором, замовник підписує акт передачі - прийняття наданих послуг протягом 5 банківських днів після його отримання, а також документів, що підтверджують виконання перевезення, а саме оригінал товарно-транспортної накладної з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем або іншого документу, що відображає шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення. У разі наявності претензій з перевезення вантажу, замовник протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту передачі-прийняття наданих послуг, зобов'язаний направити мотивовану відмову від підписання акту.

У відповідності до умов договору про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № ТЕО-16/02-ТК від 23.02.2016 на підставі заявки на перевезення вантажу № 1 від 24.02.2016 сторони погодили перевезення вантажу - 400 т кукурудзи, за маршрутом: с. Світлогорське, Дніпропетровська область - смт Нові Біляри "Боріваж"; дату завантаження: 25-26 лютого 2016 року; вартість перевезення: 400 грн/т; умови і термін оплати: 7-10 банківських днів бн. З ПДВ.

Крім того, на підставі заявки № 2 від 05.04.2016 сторони погодили перевезення вантажу - 302,62 т. пшениці, за маршрутом: с. Нове Запоріжжя, запорізька область - м. Одеса; дату завантаження: 07.04.2016 08:00; вартість перевезення: 420 грн/т; умови і термін оплати: 7-10 банківських днів бн. З ПДВ.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.

Статтею 306 Господарського кодексу України встановлено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами (частина 6 статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Аналогічні приписи містяться в нормах статей 909, 919 Цивільного кодексу України.

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно зі статтею 311 Господарського кодексу України плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов'язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № ТЕО-16/02-ТК від 23.02.2016 на підставі заявок на перевезення вантажу № 1 та № 2 було надано відповідачу послуги на умовах, передбачених укладеним між сторонами договором. Факт, обсяги, вартість наданих послуг підтверджується доданими до позовної заяви копіями підписаних та скріплених печатками сторін актів наданих послуг № 1947 від 27.02.2016 на суму 83 400 грн 00 коп., № 3545 від 11.04.2016 на суму 57 410 грн 40 коп., № 3616 від 26.04.2016 на суму 12 145 грн 00 коп., товарно-транспортних накладних серії 12ААД № 915301 від 07.04.2016, № 915318 від 07.04.2016, № 915319 від 07.04.2016, № 915321 від 07.04.2016, № 915324 від 07.04.2016, № 915302 від 08.04.2016, № 915303 від 08.04.2016 та № 915325 від 08.04.2016

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання по оплаті отриманих послуг, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем за отримані послуг у розмірі 47 580 грн 40 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати отриманих послуг на суму 47 580 грн 40 коп.

23.12.2016 позивач звернувся до відповідача претензію № ПЕР/ВИ/2016/00425 з вимогою погасити заборгованість, що виникла за договором про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № ТЕО-16/02-ТК від 23.02.2016. Проте зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати отриманих послуг з перевезення вантажу за договором про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №ТЕО-16/02-ТК від 23.02.2016 та факту наявності заборгованості у розмірі 47 580 грн 40 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у розмірі 47 580 грн 40 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транском Україна" (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, буд. 27 Т, ідентифікаційний код 39052936) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (76018, місто Івано-Франківськ, вулиця Промислова, будинок 29, квартира 20 ідентифікаційний код 32605152) заборгованість у розмірі 47 580 (сорок сім тисяч п'ятсот вісімдесят) грн 40 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 19.09.2017

Суддя Н.Б. Плотницька