У Х В А Л А

12.09.2017Справа № 910/21663/16

За скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Групп»
на рішенняШевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
у справі №910/21663/16
за позовомПублічного акціонерного товариства «Фінростбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» Красюка Ігоря Івановича
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Групп»
прозобов'язання повернути майно
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача - стягувачане з'явився
від відповідача (скаржника) - боржникаКостін К.М. - представник
від органу ДВСРибчинський О.В. - представник

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2017 у справі №910/21663/16 позов задоволено частково та зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Групп» повернути Публічному акціонерному товариству «Фінростбанк» майно, яке було передано на зберігання за Договором №1 від 15.10.2014 у кількості 114 одиниць на загальну суму 480032,28 грн за відповідним переліком.

08.06.2017 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано наказ.

07.08.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Групп» на рішення Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій скаржник просить суд скасувати рішення головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчук К.П. від 22.07.2017 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. За твердженням скаржника, положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішень та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 розгляд скарги призначено на 12.09.2017.

В судове засідання, призначене на 12.09.2017, скаржник з'явився, скаргу підтримав.

Представник Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання з'явився, проти задоволення скарги заперечив.

Стягувач представників в судове засідання не направив.

За приписами ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників процесу, суд відзначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

21.06.2017 Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» Красюка Ігоря Івановича звернулося до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2017 у справі №910/21663/16. До заяви додано, зокрема, наказ Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 №910/21663/16 та платіжне доручення про сплату авансового внеску.

Постановою Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 22.06.2017 відкрито виконавче провадження №54181190 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.06.2017 №910/21663/16.

У наведеній постанові вказано боржнику на необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та зазначено про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Групп» виконавчого збору в розмірі 12800,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

За приписами абз. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2017 у справі №910/21663/16 зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Групп» повернути Публічному акціонерному товариству «Фінростбанк» майно, яке було передано на зберігання за Договором №1 від 15.10.2014 у кількості 114 одиниць на загальну суму 480032,28 грн за відповідним переліком.

Тобто, за своїм змістом дане рішення є рішенням немайнового характеру, за яким боржник зобов'язаний вчинити певні дії.

Зазначене рішення відповідачем в добровільному порядку виконано не було і за заявою позивача (стягувача) було розпочато процедуру його примусового виконання.

Суд відзначає, що з огляду на положення ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2017 у справі №910/21663/16 до рішень, примусове виконання яких не передбачає справляння виконавчого збору, не належить.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 грн.

Таким чином, з огляду на імперативні приписи абз. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», державним виконавцем у постанові від 22.06.2017 ВП №54181190 про відкриття виконавчого провадження правомірно зазначено про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Групп» виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн.

Як зазначено у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на те, що скаржником належними та допустимими доказами не доведено порушень державним виконавцем положень законодавства при винесенні постанови від 22.06.2017 ВП №54181190 в частині стягнення з боржника виконавчого збору, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Групп» на рішення Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Групп» на рішення Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відхилити.

Суддя Ю.М. Смирнова