ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" вересня 2017 р.Справа № 916/1226/16

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача (стягувача - скаржника) ОСОБА_1,

від відповідача (боржника) не зявився,

від ДКС не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Приватного підприємства „Ремерцентр на дії ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області (вх. № 2-4349/17 від 15.08.2017 р.) в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/1226/16 за позовом Приватного підприємства „Ремерцентр до Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби в Одеській області, про стягнення 1925936,77 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Ремерцентр звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості в загальній сумі 1925936,77 грн., що складається з 3% річних в розмірі 333980,80 грн. та інфляційних втрат в сумі 1591955,97 грн., нарахованих за період з 03.01.2016 р. по 10.05.2016 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.05.2016 р. позовну заяву ПП „Ремерцентр прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/1226/16, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.06.2016 р. до участі у справі № 916/1226/16 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби в Одеській області.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.07.2016 р. у справі № 916/1226/16 позов ПП „Ремерцентр було задоволено повністю та на користь останнього стягнуто з Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації 3% річних в сумі 333980,80 грн., інфляційні втрати в сумі 1591955,97 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 28889,05 грн.

25.07.2016 р. на виконання вказаного рішення суду господарським судом Одеської області було видано наказ про його примусове виконання щодо стягнення з Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації на користь ПП „Ремерцентр 3% річних в сумі 333980,80 грн., інфляційних втрат в сумі 1591955,97 грн., витрат на оплату судового збору в сумі 28889,05 грн.

15.08.2017 р. Приватне підприємство „Ремерцентр (стягувач) звернулось до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області (вх. № 2-4349/17) в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України щодо відмови у виконання рішення суду у даній справі та повернення без виконання наказу господарського суду Одеської області від 25.07.2017 р. у цій справі.

Зокрема, скаржник вказує, що виданий господарським судом Одеської області наказ про примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16 про стягнення з Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації на користь ПП «Ремерцентр» 3% річних в сумі 333980,80 грн., інфляційних втрат в сумі 1591955,97 грн., витрат на оплату судового збору в сумі 28889,05 грн. було передано ПП «Ремерцентр» 24 липня 2017 року до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України для виконання, що підтверджується відповідною заявою про виконання судового рішення з відміткою про отримання.

Як вказує скаржник, 03 серпня 2017 року на адресу ПП «Ремерцентр» надійшов лист ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області № 16-08/1955-5003 від 26.07.2017 р., яким ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби, керуючись п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 повернув наказ господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16 без виконання, як такий що видано або оформлено з порушенням установлених вимог. Таке рішення про повернення наказу ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області вмотивовано тим, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним у виконавчому документі кодом зареєстрований Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації, а не Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації.

Між тим скаржник зазначає, що Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації було перейменовано в Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації пунктом 2 Розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 26.01.2017 р. № 47/А-2017 «Про заходи щодо упорядкування структури Одеської обласної державної адміністрації», а відповідні зміни зареєстровано 03.04.2017 року. Тобто, на момент винесення рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/1226/16 від 07.07.2016 р. та на момент видачі наказу господарського суду Одеської області від 25 липня 2016 року по справі № 916/1226/16 згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним у виконавчому документі кодом був зареєстрований саме Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації. Відтак, скаржник зазначає, що ніякої помилки в рішенні суду та наказі по справі № 916/1226/16 немає.

Також скаржник вказує, що днем, коли ПП «Ремерцентр» стало відомо про вчинення ОСОБА_2 управлінням державної казначейської служби в Одеської області оскаржуваної дії (повернення наказу господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16 без виконання) є 03 серпня 2017 року, коли на адресу ПП «Ремерцентр» надійшло поштове відправлення від ОСОБА_2 управління державної казначейської служби України в Одеській області з листом № 16-08/1955-5003 від 26.07.2017 р. та додатками. Таким чином, ПП «Ремерцентр» подано вказану скаргу до господарського суду Одеської області в межах встановлених законодавчих строків.

Наразі в скарзі ПП «Ремерцентр» зазначає, що ОСОБА_3 управління державної казначейської служби в Одеській області в даному випадку діє як орган, на який відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або божників покладений обовязок з виконання рішення суду, а тому останній в силу вищезазначених пунктів 4 та 5 Порядку повинен був вжити всіх відповідних заходів для виконання наказу господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р, який виданий та оформлений без порушень встановлених вимог. Однак, позиція ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби в Одеській області призводить фактично до ухилення з виконання судового рішення.

Відтак, скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області, які полягають у відмові від виконання рішення господарського суду Одеської області від 07 липня 2016 року та у поверненні без виконання наказу господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16;

- зобовязати ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області прийняти до виконання наказ господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16.

Наразі відповідно до ч. 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

Згідно позиції Вищого господарського суду України, наведеної в постанові від 24.09.2013 р. у справі № 32/37-10, орган державної казначейської служби, виконуючи рішення суду, діє в межах Закону України "Про виконавче провадження" з особливостями, визначеними Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а відтак скарги на дії органу державної казначейської служби підлягають розгляду в межах господарського процесу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.08.2017 р. по справі № 916/1226/16 скаргу ПП „Ремерцентр прийнято до провадження та розгляд скарги призначено в засіданні суду на 11.09.2017 р.

Відповідач (боржник) відзив на скаргу не надав, також представник відповідача (боржника) в судове засідання не зявився, хоча про дату і час розгляду скарги Департамент повідомлявся судом належним чином.

ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області проти задоволення скарги заперечує з підстав, зазначених у відзиві на скаргу (а.с. 100-110 т. 2). Зокрема, ГУ ДКСУ в Одеській області зазначає, що 25 липня 2017 року до канцелярії Управління надійшла заява ПП «Ремерцентр» (стягувача) з приводу виконання наказу господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16, відповідно до якого з Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації підлягає стягненню 3% річних в сумі 333980,80 грн., інфляційні втрати в сумі 1591955,97 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 28889,05 грн. ОСОБА_3 управлінням згідно п. 8 Порядку було прийнято до розгляду заяву ПП «Ремерцентр» від 24.07.2017 р., зареєстровано в журналі реєстрації виконавчих документів наказ господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16, перевірено вищевказаний виконавчий документ на відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та достатність поданих документів відповідно до п. 6 Порядку, а також можливість виконання вищевказаного виконавчого документу органами Казначейства. Так, вимоги щодо оформлення виконавчого документу передбачені ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 якого у виконавчому документі зазначаються, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача та боржника. При цьому вжиття заходів по виконанню виконавчого документу, передбачених п.п. 24-34 Порядку, можливо лише, якщо боржник обслуговується в органі Казначейства. Як вказує ГУ ДКСУ в Одеській області, під час проведення перевірки на відповідність вимогам чинного законодавства України наказу господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16 ОСОБА_3 Управлінням було встановлено, що у вищевказаному виконавчому документі боржником зазначена така установа як Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації, проте, відповідно до мережі установ та організацій, що отримують фінансування з державного та місцевих бюджетів в 2017 році через ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області за вказаним кодом значиться (та зареєстрована в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів) така установа, як Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації. Крім того, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним у виконавчому документів за кодом зареєстрований Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації (65032, м. Одеса, просп. Шевченка, 4, ). Тобто, за ствердженнями ГУ ДКСУ в Одеській області, в наказі господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16 станом на теперішній час невірно зазначене найменування боржника - Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації замість вірного - Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації. Враховуючи вищезазначене та керуючись п. 9 Порядку, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області листом від 26.07.2017 р. № 16-08/1955-5003 повернуло наказ господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16 без виконання, як такий що видано або оформлено з порушенням установлених вимог та запропонувало ПП «Ремерцентр» звернутися до суду з метою внесення відповідних змін до виконавчого документу та вжиття інших заходів в порядку, передбаченому ГПК України. Додатково ПП «Ремерцентр» було повідомлено, що після внесення відповідних змін до вищевказаного виконавчого документу, згідно з положеннями п. 10 Порядку, з метою виконання рішення суду стягувач має право повторно надіслати до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області повернутий виконавчий документ зі всіма необхідними документами, передбаченими п. 6 Порядку для здійснення ОСОБА_2 управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області заходів щодо виконання вищевказаного виконавчого документу відповідно до вимог чинного законодавства України. Також ГУ ДКСУ в Одеській області вказує, що ПП «Ремерцентр» замість подання до суду заяви та внесення відповідних змін до виконавчого документу в порядку, передбаченому ГПК України, подає скаргу в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України про визнання неправомірними дій ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області, незважаючи на встановлений порядок оскарження дій органів державної влади, а саме оскарження дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень вирішуються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області не входить до системи органів Державної виконавчої служби України. Як вказує ГУ ДКСУ в Одеській області, неможливо прийняти на виконання виконавчі документи, боржник за якими не обслуговується в ОСОБА_2 управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області та не має відкритих рахунків (не отримує фінансування через ГУДКСУ в Одеській області, не має повноважень щодо проведення розрахункових операцій через ГУДКСУ в Одеській області та таке інше), з яких можливо здійснити безспірне списання коштів. Лише у разі якщо боржник обслуговується в органі Казначейства як клієнт на підставі договору на розрахункове-касове обслуговування, якщо рахунки боржника за судовим рішенням, відкриті в органі Казначейства, можливе вжиття заходів по виконанню виконавчих документів, які передбачені п.п. 24-34 Порядку. Відтак, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області не мало повноважень щодо виконання наказу господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16, а тому не мало змоги реалізовувати свої права, а також вимагати від боржників вжиття заходів до виконання виконавчих документів та за результатами їх виконання (п.п. 2 п. 4 Порядку), звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо розяснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання, вживати інших заходів до виконання виконавчих документів (п.п. 2,7 п. 5 Порядку). До того ж ГУ ДКСУ в Одеській області зазначає, що ні боржником, ні стягувачем не були вжитті належні заходи щодо заміни сторони, а також не було вирішено питання в іншій спосіб, передбачений ГПК України з метою можливості виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

В силу приписів ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України Про виконавче провадження.

Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р., який набрав чинності з 05.10.2016 р., у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлені гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження, та особливості їх виконання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 зазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Так, судом зясовано, що виданий господарським судом Одеської області наказ про примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. по справі № 916/1226/16 щодо стягнення з Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації на користь ПП «Ремерцентр» 3% річних в сумі 333980,80 грн., інфляційних втрат в сумі 1591955,97 грн., витрат на оплату судового збору в сумі 28889,05 грн. було подано стягувачем - ПП «Ремерцентр» 25 липня 2017 року до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області для виконання разом із заявою від 24.07.2017 р. про виконання вказаного судового наказу, що підтверджується заявою позивача про виконання судового рішення з відміткою казначейської служби про отримання.

ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області № 16-08/1955-5003 від 26.07.2017 р. наказ господарського суду від 25.07.2016 р. у справі № 916/1226/16 повернуто стягувачу без виконання як такий, що видано або оформлено з порушенням установлених вимог, на підставі п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845.

Таке рішення про повернення наказу ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області вмотивовано тим, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним у виконавчому документі кодом зареєстрований Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації, а не Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації.

Посилаючись на незаконність вказаних дій ГУ ДКСУ в Одеській області, ПП „Ремерцентр 15.08.2017 р. звернулось до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області у даній справі в порядку ст. 121-2 ГПК України.

За приписами ч. 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів,крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Наразі слід зазначити, що оскільки орган державної казначейської служби, виконуючи рішення суду, діє в межах Закону України "Про виконавче провадження" з особливостями, визначеними Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а наказ господарського суду Одеської області у справі № 916/1226/16 від 25.07.2016 р. згідно вимог Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 р., має бути виконаний ОСОБА_2 управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області, оскільки саме ця установа обслуговує рахунки боржника, відповідно скарга ПП „Ремерцентр на дії органу державної казначейської служби підлягає розгляду в межах господарського процесу. Аналогічної позиції щодо такого порядку розгляду скарг на дії органу державної казначейської служби дотримується ВГСУ в постановах від 24.09.2013 р. у справі № 32/37-10, від 28.10.2013 р. у справі № 12/203, від 15.10.2014 р. у справі N 916/885/13, від 08.04.2015 р. у справі N 42/87-09. Відтак, суд вважає безпідставними посилання ГУ ДКСУ в Одеській області у відзиві щодо необхідності вирішення виниклого спору адміністративними судами в межах Кодексу адміністративного судочинства України.

Також в ході розгляду скарги було зясовано, що копії листа ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області № 16-08/1955-5003 від 26.07.2017 р. було отримано скаржником 03.08.2017 р. В свою чергу з огляду на зазначене та враховуючи звернення скаржника до суду зі скаргою 15.08.2014 р., суд вважає, що скаргу ПП „Ремерцентр подано у встановлений ч. 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України строк (10 робочих днів) для оскарження дій органу державної казначейської служби, на якого законодавством покладено виконання рішення суду.

Разом з тим слід зазначити, що Відповідно до частини другої ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" і пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України постановою Кабінет Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

Згідно пункту 3 вказаного Порядку (із змін. та доповнен.) рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 24 зазначеного Порядку визначено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку..

В п. 6 цього Порядку вказано, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Як свідчать матеріали справи, стягувачем - ПП „Ремерцентр разом із заявою про виконання виданого судом наказу на примусове виконання судового рішення по даній справі надано оригінал наказу суду від 25.07.2016 р., копію рішення суду від 07.07.2016 р., копію виписки з ЄДР щодо ПП „Ремерцентр та копію наказу про призначення директора ПП „Ремерцентр.

Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Порядку орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних повноважень;

- пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням установлених вимог;

рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем;

стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання;

наявні інші передбачені законом випадки;

Як вже було зазначено, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області повернуло стягувачу ПП „Ремерцентр виконавчий документ з тієї підстави, що не співпадає назва боржника, а саме: назва „Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації не співпадає з назвою „Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації, що обслуговується в Управлінні.

Разом з тим, досліджуючи обставини скарги щодо зміни назви відповідача (боржника), судом встановлено, що Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації було перейменовано в Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації пунктом 2 Розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 26.01.2017 р. № 47/А-2017 «Про заходи щодо упорядкування структури Одеської обласної державної адміністрації», після чого відповідні зміни зареєстровано в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Між тим на момент прийняття господарським судом Одеської області рішення від 07.07.2016 р. по справі № 916/1226/16 про стягнення з відповідача на користь позивача коштів та на момент видачі господарським судом наказу від 25 липня 2016 року на примусове виконання вказаного судового рішення по даній справі в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним у наказі суду кодом був зареєстрований саме Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації. Відтак, суд вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області в своєму листі № 16-08/1955-5003 від 26.07.2017 р. на те, що наказ є таким, що видано або оформлено з порушенням установлених вимог.

До того ж за приписами ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стячувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Однак, у даному випадку підстави для внесення виправлень до наказу суду від 25.07.2016 р. у даній справі відсутні, оскільки при його оформленні та видачі господарським судом не було допущено помилок.

Наразі слід зазначити, що дійсно наведений у пп. 1 п. 9 Порядку виконання рішень перелік тих чи інших обставин, що можуть бути підставою повернення виконавчого документу стягувачу, не є вичерпним. Разом з тим інші підстави мають бути чітко встановлені відповідною правовою нормою, і підстави ці підлягають лише обмеженому (вузькому), а не розширеному тлумаченню. Адже відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, судом не встановлено та ОСОБА_2 управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області не наведено норму, яка б дозволяла органу Казначейства не виконувати чинне судове рішення та повернути виконавчий документ внаслідок зміни найменування боржника - державної установи. Тим більш, на думку суду, Управління Державної казначейської служби України було обізнано про зміни у найменуванні боржника, адже останній є державною установою, що обслуговувалась і на теперішній час обслуговується в Управлінні.

В ст. 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17 травня 2005 року у справі "Чіжов проти України" (заява N 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Поряд з цим слід зазначити, що відповідно до пп. 2 п. 4, пп. 5 п. 5 Порядку виконання рішень органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку, і під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо роз'яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання, вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Як вже зазначалось, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державна установа, здійснюється згідно Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Цим Порядком не врегульовано питання заміни боржника у разі зміни найменування, також відсутні підстави для здійснення заміни боржника в порядку ст.ст. 25, 121-4 ГПК України, адже зміна найменування не є реорганізацією юридичної особи. Однак, в ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження. Вказані положення з огляду на схожість правовідносин можуть бути застосовані за аналогією й до відносин виконання рішення суду в органах Казначейства.

Натомість, як випливає з встановлених господарським судом обставин, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області не скористалося правами, що передбачені п. 5 вищезгаданого Порядку та не вжило заходів до виконання виконавчого документу, а повернуло виконавчий документ без виконання в порушення п. 9 Порядку. При цьому суд вважає безпідставними та необґрунтованими посилання вказаного Управління у відзиві на скаргу на те, що останнє було позбавлено можливості вжиття усіх заходів, передбачених Порядком, оскільки боржник за виконавчим документом не обслуговується в ГУ ДКСУ в Одеській області.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, виходячи з викладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області повернуло виконавчий документ у даній справі без виконання в порушення п. 9 Порядку. У звязку з цим суд вважає неправомірними дії ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області щодо відмови від виконання рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/1226/16 від 07.07.2016 р. та повернення наказу господарського суду Одеської області по цій справі від 25.07.2016 р.

Разом з тим суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, вимоги скаржника щодо зобовязання ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області прийняти до виконання наказ господарського суду Одеської області справі № 916/1226/16 від 25.07.2016 р., оскільки вирішення питання щодо прийняття до виконання виконавчого документа - наказу суду здійснюється ГУ ДКСУ за процедурою, встановленою вищевказаним Порядком, зокрема, за умови подання стягувачем до органу Казначейства документів, зазначених в п. 6 цього Порядку. Як зясовано судом, подані стягувачем документи, визначені в п. 6 Порядку, були повернуті останньому ГУ ДКСУ. Однак, у такому випадку стягувач не позбавлений права повторно надати до ГУ ДКСУ відповідні документи.

Таким чином, суд вважає, що скарга Приватного підприємства „Ремерцентр на дії ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 1212, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Приватного підприємства „Ремерцентр на дії ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області по справі № 916/1226/16 задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області щодо відмови від виконання рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/1226/16 від 07.07.2016 р. та повернення наказу господарського суду Одеської області по цій справі від 25.07.2016 р.

3. У задоволенні решти частини вимог в скарзі Приватного підприємства „Ремерцентр на дії ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України в Одеській області відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний строк з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 18 вересня 2017 р.

Суддя В.С. Петров