ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" вересня 2017 р. Справа № 17/53

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" від 06.07.2017 року на дії Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області у справі № 17/53 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє Городоцьке відділення

до Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС"

про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1 156 219 грн. 07 коп.

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача) - не з'явився;

від відповідача (боржника) - ОСОБА_1, довіреність від 14.09.2017 р.;

від відділу ДВС - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2009 року Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" від імені якого діє Городоцьке відділення звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1 156 219 грн. 07 коп.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року (суддя Петухов М.Г.) позов задоволено та звернуто стягнення на заставлене згідно договору іпотеки нерухомого майна № 1/1 від 11.12.2008 р. майно, а саме: свинарник площею 2014,1 м2, буд. 2, корп. 5 (реєстраційний № 13400284 згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності № 15491651 від 06.08.2007 р., в книзі 1 номер запису 257); пташник № 5 площею 1274,2 м2, буд. 2, корп. 7 (реєстраційний № 13398964 згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності № 15491446 від 06.08.2007 р., в книзі 1 номер запису 259); пташник площею 1381,6 м2, буд. 2, корп. 4 (реєстраційний № 13399694 згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності № 15486807 від 06.08.2007 р., в книзі 1 номер запису 256); пташник № 4 площею 1526,9 м2, буд. 2, корп. 6 (реєстраційний № 13398815 згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності № 15491805 від 06.08.2007 р., в книзі 1 номер запису 258); дизельна станція площею 40,2 м2, буд. 2, корп. 12 (реєстраційний № 13390237 згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності № 15491323 від 06.08.2007 р., в книзі 1 номер запису 264); вагова площею 59,5 м2, буд. 2, корп. З (реєстраційний № 13401986 згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності № 15487248 від 06.08.2007 р., в книзі 1 номер запису 255); магазин площею 18,2 м2, буд. 2, корп. 11 (реєстраційний № 13395812 згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності № 15491385 від 06.08.2007 р., в книзі 1 номер запису 263); гараж площею 344,1 м2, буд. 2, корп. 9 (реєстраційний № 13395507 згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності № 15491516 від 06.08.2007 р., в книзі 1 номер запису 261); інкубаційний цех площею 296,8 м2, буд. 2, корп. 10 (реєстраційний № 13398682 згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності №15491769 від 06.08.2007 р., в книзі 1 номер запису 262); склад площею 84,8 м2, корп. 2 (реєстраційний № 13401782 згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності № 15491709 від 06.08.2007 р., в книзі 1 номер запису 254, що знаходиться по вул. Березнівська, 2 у с. Адамівка, Березнівського району, Рівненської області та належить Приватному підприємству "УБ-КОМЕНС" (код 32354764) для погашення заборгованості перед ВАТ "Ощадбанк" в особі філії - Городоцьке відділення (рах. № 373920005 в ОПЕРВ Городоцького відділення, МФО 375058, код 02766812) за договором відновлюваної кредитної лінії № 1 від 11 грудня 2007 р. в сумі 1 156 219,07 грн. (один мільйон сто п'ятдесят шість тисяч двісті дев'ятнадцять гривень 07 коп.), в тому числі: сума кредиту -1 000 000 грн.; несплачені відсотки за користування кредитними коштами за період з 03.10.2008 по 01.04.2009 в сумі 99 514,86 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.10.2008 р. по 01.04.2009 р. в сумі 53680 грн.; пені за несвоєчасну сплату відсотків з 01.11.2008 р. по 31.03.2009 р. в сумі 3024,21 грн.. Реалізацію майна доручено провести в порядку визначеному договором іпотеки нерухомого майна № 1/1 від 11.12.2008р. та законом. Стягнуто з Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" на користь Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Городоцьке відділення 11562 грн. 20 коп. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу.

17 червня 2009 року на виконання рішення господарського суду від 17 червня 2009 року було видано відповідний наказ по справі № 17/53.

06 липня 2017 року Приватне підприємство "УБ-КОМЕНС" звернулось до Господарського суду Рівненської області із скаргою на дії Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Рівненської області від 06 липня 2017 року № 01-04/183/2017 в зв'язку із тим, що суддя Петухов М.Г. не працює в Господарському суді Рівненської області (наказ голови суду № 328-I від 06.12.2010 року про відрахування судді Петухова М.Г, зі штату господарського суду Рівненської області та відповідно до пунктів 2.3.47-2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 17/53.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 липня 2017 року справу № 17/53 передано на розгляд судді Політиці Н.А.

Ухвалою суду від 6 липня 2017 року справу № 17/53 прийнято до провадження судді Політики Н.А.

Ухвалою суду від 6 липня 2017 року скаргу Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" від 06.07.2017 року прийнято до розгляду та призначено до слухання в судовому засіданні на 31 липня 2017 року.

Ухвалою суду від 31 липня 2017 року розгляд скарги відкладено на 21 серпня 2017 року.

Ухвалою суду від 21 серпня 2017 року розгляд скарги відкладено на 04 вересня 2017 року.

Ухвалою суду від 4 вересня 2017 року строк розгляд спору за скаргою у справі № 17/53 було продовжено на 15 днів, а розгляд скарги відкладено на 18 вересня 2017 року.

У судовому засіданні 18 вересня 2017 року представник відповідача (боржника) скаргу підтримав в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

У судове засідання представник позивача (стягувача) не зявився, однак належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 800 (а.с. 232).

Крім того, представник відділу ДВС у судове засідання 18 вересня 2017 року також не зявився, однак належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 819 (а.с. 230).

Частиною 2 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

З врахуванням вищенаведеного, суд здійснює розгляд скарги за відсутності представників стягувача та відділу ДВС.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, які набрали законної сили є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) (далі Закон).

Статтею 1 Закону встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 9 червня 2016 року на підставі заяви стягувача від 9 червня 2016 року № 26-7/2971 про повторне прийняття до виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 17 червня 2009 року № 17/53 було відкрито виконавче провадження № 51386383 та надано боржнику семиденний термін для добровільного виконання покладеного на нього обов'язку зі сплати суми боргу, встановленої судовим рішенням у справі № 17/53 (а.с. 145).

Постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 17 червня 2016 року стягнуто з Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" 109 023 грн. 66 коп. виконавчого збору, а також накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми боргу (а.с. 147, 148).

Відповідно до статті 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як зазначає скаржник в скарзі документи виконавчого провадження № 51386383 на адресу Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" державним виконавцем надіслані не були, чим прямо порушено наведені вимоги Закону та права боржника.

В той час, як вбачається з матеріалів справи постанова про відкриття виконавчого провадження № 51386383 від 09.06.2016 р. супровідним листом від 09.06.2016 р. № 2144/2145, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.06.2016 р. супровідним листом від 17.06.2016 р. № 2309, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.06.2016 р. супровідним листом від 17.06.2016 р. № 2310 були надіслані Приватному підприємству "УБ-КОМЕНС".

Відтак, судом відхиляються посилання скаржника на те, що державним виконавцем не було вчинено жодних дій на забезпечення прав Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" у виконавчому провадженні № 51386383 та порушено права боржника шляхом його неповідомлення про вчинення відповідних виконавчих дій та ненадання змоги для добровільного виконання судового рішення.

За частиною другою статті 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що актом опису й арешту майна від 19 вересня 2016 року (а.с. 152), складеним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, описано та накладено арешт на таке майно Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС": свинарник площею 2014,1 м2, буд. 2, корп. 5; пташник № 5 площею 1274,2 м2, буд. 2, корп. 7, пташник площею 1381,6 м2, буд. 2, корп. 4., пташник № 4 площею 1526,9 м2, буд 2, корп. 6, інкубаційний цех площею 296,8 м2, буд. 2, корп. 10, вагову площею 59,5 м2, буд. 2, корп. 3, магазин площею 18.2 м2, буд. 2. корп. 11.

У скарзі боржник зазначає, що у звязку з неправомірним неповідомленням боржника про місце, дату і час проведення вказаних виконавчих дій Приватне підприємство "УБ- КОМЕНС" було позбавлено можливості взяти участь у проведенні дій щодо опису й арешту його майна, а також надати відповідні пояснення, зауваження та заперечення чи раніше оскаржити ці дії до начальника відділу ДВС чи до суду.

Однак, як було зазначено судом вище, що державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Враховуючи викладене, винесення постанови державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 9 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 51386383 є правомірним, у зв'язку з чим в цій частині скарги слід відмовити.

Також є правомірним і винесення постанови державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 17 червня 2016 року ВП № 51386383 про стягнення з Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" 109 023 грн. 66 коп. виконавчого збору, у зв'язку з чим в цій частині скарги слід відмовити.

Крім того, правомірним і є винесення постанови державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 17 червня 2016 року ВП № 51386383 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Приватного підприємства УБ-КОМЕНС", у зв'язку з чим в цій частині скарги також слід відмовити.

Також судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 19 вересня 2016 року ВП № 51386383 про призначення експерта (а.с. 153), субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, експертом у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 17 червня 2009 року № 17/53 було призначено ОСОБА_3, а також зобов'язано останнього надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна згідно акту опису та арешту майна від 19 грудня 2016 року.

Відповідно до частин 1-4 статті 58 Закону визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє пре результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Як зазначає скаржник в скарзі, що державним виконавцем не було належним чином повідомлено боржника про результати оцінки вартості його майна, що порушило права Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" як учасника виконавчого провадження та позбавило боржника можливості подати відповідні заперечення щодо результатів такої оцінки.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Закону для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і погребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій. які виконуються за його присутності.

Згідно з приписами частини 1 статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

У відповідності до пунктів 1, 2 статті 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

У випадках, визначених нормативно-правовими актами з оцінки майна, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, суб'єкти оціночної діяльності - органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють оцінку майна самостійно на підставі наказу керівника. При цьому, якщо законодавством передбачена обов'язковість проведення незалежної оцінки майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна шляхом укладання договорів з суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством.

За приписами пункту 3 ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" під час укладання органами державної влади та органами місцевого самоврядування договорів на проведення оцінки майна застосовуються обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону. Не допускається встановлення інших обмежень щодо участі суб'єктів оціночної діяльності в проведенні оцінки майна, крім тих, що визначені умовами конкурсного відбору відповідно до законодавства.

Враховуючи, що стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає обов'язковість проведення незалежної експертної оцінки нерухомого майна, а відділ державної виконавчої служби, як орган державної влади виступає замовником такої оцінки, то вибір суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання здійснюється на конкурсних засадах та з подальшим укладенням договору між ними.

В матеріалах виконавчого провадження відсутній відповідний договір на проведення оцінки з експертом - оцінювачем ОСОБА_3, а також не було обрано даного оцінювача у передбаченому законом порядку на конкурсних засадах.

Таким чином, всупереч вимогам чи іншого законодавства, а саме статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", державним виконавцем було призначено до участі у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 17 червня 2009 року № 17/53 експерта-оцінювача не на конкурсних засадах та без укладання відповідного договору.

Слід також зазначити, що у висновку про вартість майна від 30 листопада 2016 року взагалі відсутні відомості про підставу для проведення оцінки. Відтак, законних підстав для складання цього висновку не існувало.

Крім того, зазначені дії державного виконавця при визначенні вартості спірного майна, у даному випадку, не є єдиним порушенням вимог чинного законодавства.

Так, відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Дана норма Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" кореспондується з приписами пунктів 50, 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, який є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності.

Згідно з приписами пунктів 50 та 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, передбачено, що проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування: узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість обєкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Відповідно до частини 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" положення (національні стандарти) оцінки майна обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними інки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Таким чином, у відповідності до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" на Державну виконавчу службу, як на замовника оцінки майна, законом покладено обов'язок забезпечити доступ експерта-оцінювача до майна боржника. оцінку якого було проведено.

Проте при проведенні оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності застосовано методичні підходи у вигляді порівняльного.

Незважаючи на вибір оцінювачем методичного підходу, підготовці та проведенню незалежної оцінки майна передує укладення договору з наступним ознайомленням з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Відповідно до пункту 56 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" (в редакції діючій на момент спірних правовідносин) звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обгрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Однак зі змісту висновку про вартість майна боржника не вбачається, що доступ до об'єкта оцінки був наданий експерту. Відомості про огляд експертом спірних приміщень, що належать скаржнику, у Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" відсутні.

Враховуючи викладене, наявні правові підстави для скасування і визнання недійсною постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 19 вересня 2016 року ВП № 51386383 про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а також для визнання незаконним та недійсним Висновку про вартість об'єкта оцінки від 30 листопада 2016 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності - ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи встановлення судом порушень вимог чинного законодавства в діях державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 при винесенні постанови від 19 вересня 2016 року ВП № 51386383 про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, суд визнає доводи скаржника правомірними частково, а скаргу такою, що належить задовольнити частково.

Керуючись ст. 86, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати недійсною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 19 вересня 2016 року ВГІ № 51386383 про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Визнати незаконним та недійсним Висновок про вартість обєкта оцінки від 30 листопада 2016 року, складений суб'єктом оціночної діяльності - ОСОБА_3, складений в рамках виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 17 червня 2009 року № 17/53.

В частині визнання недійсною та скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 9 червня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 51386383 - відмовити.

В частині визнання недійсною та скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 17 червня 2016 року ВП № 51386383 про стягнення з Приватного підприємства "УБ-КОМЕНС" 109 023 грн. 66 коп. виконавчого збору - відмовити.

В частині визнання недійсною та скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 17 червня 2016 року ВП № 51386383 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Приватного підприємства УБ-КОМЕНС" - відмовити.

Суддя Політика Н.А.