ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р.Справа № 916/856/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Туренко В.Б., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання - Безпалюку А.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.06.2017 р.

у справі № 916/856/17

за позовом Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" м. Одеса

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Одеська обл.,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерства оборони України

про визнання договору розірваним

за участю представників сторін:

від Міністерства оборони України: Пилипенко В.М. - за довір.;

від Концерну "Військторгсервіс" в особі "Одеське управління військової торгівлі": Назаровець В.В. - за довір.;

від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2: особисто, ОСОБА_6 - за довір.;

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 р. прийнята до провадження та призначена до розгляду апеляційна скарга Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" м. Одеса, на рішення Господарського суду Одеської області від 12.06.2017 р. по справі № 916/856/17.

У зв'язку з перебуванням суддів Лашина В.В. та Філінюка І.Г. у відпустці, 31.07.2017 р. здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів. Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.07.2017 р. до складу судової колегії введено суддів Жекова В.І. та Величко Т.А.

Ухвалою від 01.08.2017 р. справу № 916/856/17 прийнято до провадження новим складом колегії суддів: Лавриненко Л. В. (головуючий), Жеков В.І., Величко Т.А. та призначено до розгляду на 02.08.2017р. об 11:30 год.

У судовому засіданні 02.08.2017 р. суддею-учасником колегії - Величко Т.А., заявлено самовідвід відповідно до вимог ст.20 Господарського процесуального кодексу України, яка ухвалою суду від 02.08.2017 р. задоволена.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.08.2017 р., замість судді Величко Т.А. до складу колегії включено суддю Філінюка І.Г.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.08.2017 р. № 805, у зв'язку з перебуванням судді-учасника колегії Жекова В.І. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.08.2017 р., визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Лавриненко Л.В., суддів: Туренко В.Б., Філінюка І.Г.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.08.2017 р. дана справа № 916/856/17 прийнята до провадження вказаною колегією суддів та призначена до розгляду на 13.09.2017 р.

У судовому засіданні 02.08.2017 р. Концерном "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" заявлено клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги (вх. № 2971/17 від 02.08.2017 р.), оскільки представник концерну перебуває у черговій відпустці.

У зв'язку з розглядом та задоволенням заяви судді-учасника колегії Величко Т.А. про самовідвід та здійсненням заміни вибувшого судді, 02.08.2017 р. розгляд апеляційної скарги по суті не здійснювався, та відклався на 13.09.2017 р.

У судовому засіданні 13.09.2017 р. Концерном "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" заявлено клопотання (вх.№2971/16 від 13.09.2017 р.) про відкладення розгляду справи з посиланням на необхідність додаткової підготовки та уточнення правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Вказане клопотання розглянуто та відхилено судом, оскільки апеляційна скарга подана саме Концерном і прийнята до розгляду Одеським апеляційним господарським судом 03.07.2017 р., тобто у скаржника було достатньо часу для уточнення своїх вимог та правової позиції. Крім того, в процесі слухання справи по суті, будь-яких зауважень, додаткових доказів, документів, які підлягають правовій оцінці, представниками сторін не надано.

В березні 2017 р. Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" м. Одеса, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Одеська обл., про визнання договору від 25.03.2009 р. № 33/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-ти футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по АДРЕСА_1 розірваним (припиненим).

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 783 ЦК України та ухиленням підприємця від вимоги про розірвання (припинення) договору, яка була ініційована Концерном „Військторгсервіс" з додержанням умов, передбачених вказаним договором.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.06.2017 р. по справі № 916/856/17 (суддя Желєзна С.П.) Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" м. Одеса у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване посиланням на те, що позовну заяву про визнання договору розірваним подано Концерном "Військторгсервіс", який за своїм правовим статусом, відповідно до договору доручення, укладеного 14.06.2016 р. з Міністерством оборони України, не може вважатись належним позивачем, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для захисту прав або законних інтересів позивача, а також тим, що спірний договір №33/2009 від 25.03.2009 р. не може бути розірвано в односторонньому порядку за ініціативої однієї із сторін без наявності правових підстав, визначених Цивільним чи Господарським кодексами України, у тому числі у зв'язку зі зміною довірителя, уповноваженого на укладання такого договору.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс", звернувся до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та не повне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що у зв'язку з укладенням 14.06.2016 р. між Міністерством оборони України та Концерном "Військторгсервіс" Договору доручення №1, Концерн наділено повноваженнями вчиняти від імені Міністерства юридичні дії, пов'язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними та юридичними особами, про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ „Промтоварний ринок" по АДРЕСА_1, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін у судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов'язаних з виконанням цього договору.

Також апелянт вказує на те, що розпорядженням генерального директора Концерну "Військторгсервіс" від 29.07.2016 р. № 93 та відповідно до довіреності від 30.12.2016 р. № 133 уповноважено начальника філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" на виконання умов вищевказаного договору доручення, з правом здійснення представництва інтересів сторін в судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов'язаних з виконанням цього Договору.

Отже, апелянт наполягає на тому, що звертаючись з даним позовом до суду, Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" мав на це повноваження та є належним позивачем у даній справі.

Посилаючись на норми цивільного законодавства та п.6.4 Договору № 1 від 25.03.2009 р., Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" вважає неправомірним висновок суду першої інстанції, що спірний договір від 25.03.2009 р. № 33/2009 не може бути розірвано (припинено) в односторонньому порядку за ініціативою однієї зі сторін без наявності правових підстав, визначених, Цивільним чи Господарським кодексами України, у тому числі у зв'язку із зміною довірителя, уповноваженого на укладення такого договору.

При цьому, апелянт наполягає на тому, що умовами договору передбачена можливість його припинення в односторонньому порядку у разі направлення іншій стороні відповідного повідомлення за два місяці до дати припинення договору, що і було виконано.

У відзиві на апеляційну скаргу фізична особа-підприємець ОСОБА_2 заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими, просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, оцінивши наявні докази, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство оборони України, (Сторона 1), від імені якого діє Державне підприємство "Південь", відповідно до договору доручення від 27.11.2008 р. та довіреності від 27.11.2008 р. № 220/1031/д (в матеріали справи не надана) в особі директора та фізична особа ОСОБА_2 (Сторона 2) уклали договір від 25.03.2009 р. № 33/2009 (а.с. 19-21).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_2 в договорі від 25.03.2009 р. № 33/2009 вказаний як фізична особа.

При розгляді апеляційної скарги суд апеляційної інстанції виходить з фактичних обставин справи і характеру спірних правовідносин.

Так, ОСОБА_2 має статус фізичної особи - підприємця, про що свідчить наявне в матеріалах справи Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця Серії В01 № НОМЕР_1.

Спірне майно (торгове місце № НОМЕР_2) розташоване на території «Промтоварний ринок» і може використовуватися виключно для здійснення підприємницької діяльності.

З огляду на викладене, суд вважає, що спір, який розглядається в межах цієї справи, підсудний саме господарському суду.

Згідно з п. 1 договору Сторона 1 передає Стороні 2 право платного користування місцем на території ТОВ „Промтоварний ринок" по АДРЕСА_1 для встановлення 20-футових контейнерів.

Відповідно до положень п. п. 2.1, 2.2 договору Сторона 1, зобов'язується надати Стороні 2 торгове місце № НОМЕР_2 на території „Промтоварний ринок" по АДРЕСА_1, а Сторона 2 зобов'язується, своєчасно, в терміни, встановлені п. 3.2 договору, здійснювати оплату за договором (далі по тексту - договір від 25.03.2009р. № 33/2009).

Договір набуває чинності з 25.03.2009 р. і діє 25.03.2019 р., що передбачено п. 6.1 Договору.

Відповідно до п. 6.3 договору від 25.03.2009 р. № 33/2009 договір розривається в односторонньому порядку при заборгованості по оплаті більше, ніж 2 місяці. Згідно з п. 6.4 дія договору припиняється у випадках: закінчення терміну, на який його було укладено; за ініціативою однієї зі сторін. Сторона яка виступає з ініціативою про припинення договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

Наказом від 12.10.2010 р. № 315 Державне підприємство "Південь" перейменовано в Державне підприємство "ТВК", з яким відповідачем було укладено додаткову угоду від 30.11.2010 р. № 31 до Договору від 25.03.2009 р. № 33/2009.

В подальшому, між Міністерством оборони України та Концерном "Військторгсервіс" укладено Договір доручення від 14.06.2016 р. № 1, відповідно до п. 1.1. якого Міністерство доручає, а Концерн приймає на себе доручення та зобов'язується вчиняти від імені Міністерства юридичні дії, пов'язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними та юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-ти футових контейнерів (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ „Промтоварний ринок" по АДРЕСА_1, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін у судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов'язаних з виконанням цього договору. (а.с. ст. 28-31)

Листом від 16.06.2016 р. за № 1/960 Концерном "Військторгсервіс" повідомлено Державне підприємство "ТВК" про укладання договору доручення від 14.06.2016 р. № 1, у зв'язку з чим Концерн "Військторгсервіс" просив Державне підприємство "ТВК" припинити надання послуг стосовно 50-ти місць та контейнерів по АДРЕСА_1 та надати Концерну оригінали контрактів з відповідними фізичними та/або юридичними особами.

На виконання вимог, викладених у листі від 12.07.2016 р. вих. № 645 начальника філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" Міністерства оборони України, Державне підприємство "ТВК" листами від 20.07.2016 р. (вих. №№ 092/1-092/49) повідомило фізичних осіб, з якими підприємством були укладені договори про надання платного користування торговими місцями для встановлення 20-ти футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по АДРЕСА_1, про припинення договорів у зв'язку з укладенням між Міністерством оборони України та Концерном "Військторгсервіс" Договору доручення від 14.06.2016 р. № 1, за яким укладення договорів та здійснення прийому оплати доручено Концерну "Військторгсервіс".

Державне підприємство „ТВК" листом від 20.07.2016 р. № 092/37 повідомило ОСОБА_2 про припинення дії договору від 25.03.2009 р. № 33/2009, у зв'язку з укладенням між Міністерством оборони України та Концерном „Військторгсервіс" Договору доручення від 14.06.2016 р. № 1 (а.с. ст. 35).

Концерн „Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" листом від 27.12.2016 р. № 1287 повідомив відповідача про припинення дії договору від 25.03.2009 р. № 33/2009 у порядку п. 6.4 договору, а саме на вимогу однієї зі сторін. Крім того, відповідача було повідомлено про припинення прийняття оплати за вказаним договором (а.с. 37-38).

Стверджуючи, що ОСОБА_2 ухилявся від розірвання договору від 25.03.2009 р. № 33/2009, Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про визнання зазначеного договору розірваним (припиненим).

Відповідно до ч. 1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у позовній заяві вказано Концерн "Військторгсервіс в особі філії "Одеське управління військової торгівлі", при цьому, - третьою особою на стороні позивача вказано Міністерство оборони України.

Між тим, Договором доручення від 14.06.2017 р. № 1, укладеним між Міністерством оборони України та Концерном "Військторгсервіс", зокрема п. 1.1 передбачено, що Міністерство доручає, а Концерн приймає на себе доручення та зобов'язується вчиняти від імені Міністерства юридичні дії, пов'язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування торговими місцями для встановлення 20-ти футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по АДРЕСА_1.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Отже, повноваження, які передані Міністерством оборони України за вказаним договором Концерну "Військторгсервіс", передбачають право діяти виключно від імені Міністерства та в його інтересах.

Таким чином, в порушення вимог ст. ст. 1, 21 та ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України та договору доручення від 14.08.2016 р. № 1 Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі", звернувся до суду з самостійним позовом, а не як представник, тобто позов заявлено від імені Концерну, а не Міністерства оборони України.

При цьому, слід відзначити, що Концерном "Військторгсервіс" не надано доказів порушення його прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 291 ГК України:

1) одностороння відмова від договору оренди не допускається.

2) договір оренди припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- викупу (приватизації) об'єкта оренди;

- ліквідації суб'єкта господарювання - орендаря;

- загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або договором.

Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

За приписами ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі;

3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Як вбачається з матеріалів справи, Концерн "Військторгсервіс" наполягає на тому, що можливість дострокового припинення договору від 25.03.2009 р. № 33/2009 передбачена п. 6.4 цього договору.

З цього приводу суд зауважує на тому, що Договором доручення від 14.06.2016 р. № 1, на який Концерн "Військторгсервіс" посилається як на підставу заявлення позовних вимог про визнання договору розірваним (припиненим), не передбачено наявності у Концерну права на заявлення вимог про припинення (розірвання) договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання платного користування для встановлення 20-ти футових контейнерів (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ "Промтоварний ринок" по АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, Одеський апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, прийняте з дослідженням всіх обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим, апеляційну скаргу Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 85, 91, 93, 101-105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.06.2017 р. по справі № 916/856/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" м. Одеса - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 18.09.2017 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді В.Б. Туренко

І.Г. Філінюк