ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.09.2017 Справа № 920/459/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз збут», м. Суми;

до відповідача: Сумського державного університету в особі Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету, м. Конотоп, Сумська область;

про стягнення 336 234 грн. 31 коп.,

Колегія суддів у складі:

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ: КОВАЛЕНКО О.В.

СУДДІВ: РЕЗНІЧЕНКО О.Ю.

ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №157 від 30.12.2016;

Від відповідача: ОСОБА_3, договір від 03.08.2017, посвідчення адвоката №000471 від 30.06.2017;

При секретарі судового засідання Нестеренко О.В.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 384 575 грн. 85 коп., з яких: 349 488 грн. 45 коп. основного боргу, 20 758 грн. 41 коп. пені, 2 276 грн. 83 коп. 3% річних, 12 052 грн. 16 коп. інфляційних збитків, нарахованих у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 41BBSmz 371-17 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, а також судові витрати по справі.

В заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просить суд у звязку з частковою сплатою боргу просить суд стягнути з відповідача на свою користь 336 234 грн. 31 коп., з яких: 301 146 грн. 91 коп. основного боргу, 20 758 грн. 41 коп. пені, 2 276 грн. 83 коп. 3% річних, 12 052 грн. 16 коп. інфляційних збитків, нарахованих у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 41BBSmz 371-17 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, а також судові витрати по справі, провадження в частині стягнення з відповідача 48 341 грн. 54 коп. основного боргу припинити згідно п.п 1-1 ст. 80 ГПК України.

Від позивача надійшла заява, в якій він просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача 301 146 грн. 91 коп. основного боргу у звязку з його повною сплатою відповідачем; позовні вимоги в іншій частині підтримав у повному обсязі та просить суд стягнути з відповідача 20 758 грн. 41 коп. пені, 2 276 грн. 83 коп. 3% річних, 12 052 грн. 16 коп. інфляційних збитків, нарахованих у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 41BBSmz 371-17 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, а також судові витрати по справі.

Представник відповідача письмового відзиву на позов не подав, в судовому засіданні пояснив, що ним сплачено суму основного боргу в повному обсязі. Крім того, подав суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 50%.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

31 січня 2017 р. між ТОВ «Сумигаз збут» і Індустріально-педагогічним технікумом Конотопського інституту Сумського державного університету було укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41BBSmz 371-17 (далі за текстом «Договір»), відповідно до якого позивач зобовязувався поставити відповідачу у 2017 році природний газ в необхідних для нього обємах (обсягах), а відповідач зобовязувався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках та порядку, що визначені Договором.

Зі змісту п. 1.2. Договору вбачається, що річний плановий обсяг постачання газу до 200 куб. м. В редакції Додаткової угоди №3 від 06.03.2017 до Договору річний плановий обсяг постачання газу до 43,676 тис.куб. м.

Згідно п. 2.9.1. Договору за підсумками розрахункового періоду відповідач до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати позивачу копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, що складений між оператором та відповідачем. Останній протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути позивачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником відповідача та скріплений печаткою відповідача, або надати в письмові формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. 2.9.3).

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що ціна газу становить 7 529 грн. 03 коп. за 1000 куб м, крім того, ПДВ 1505 грн. 81 коп., всього з ПДВ 9034 грн. 84 коп. В редакції Додаткової угоди №1 від 28.02.2017 до Договору ціна газу становить 8 281 грн. 93 коп. за 1000 куб м, крім того, ПДВ 1656 грн. 39 коп., всього з ПДВ 9938 грн. 32 коп. В редакції Додаткової угоди №2 від 28.02.2017 до Договору ціна газу становить 8 643 грн. 10 коп. за 1000 куб м, крім того, ПДВ 1728 грн. 62 коп., всього з ПДВ 10 371 грн. 72 коп.

Згідно п. 4.2. Договору оплата газу здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача в наступному порядку: 50% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується на умовах попередньої оплати до 10 числа поточного звітного місяця постачання. Оплата залишку вартості спожитого газу здійснюється відповідачем до 10 числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача суми, визначеної двостороннім актом прийому-передачі газу , виходячи з розрахунку вартості обсягу постачання газу у звітному періоді. Оплата за природний газ, який постачається в грудні місяці, здійснюється відповідачем до 31 числа звітного місяця, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок (зазначений в рахунку-фактурі) позивача залишку суми, визначеної двостороннім актом прийому-передачі, який складають уповноважені представники сторін з 23 по 25 числа звітного місяця; до 10 числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача залишку суми, визначеної двостороннім актом прийому-передачі, який складають уповноважені представники сторін з 01 по 03 числа наступного за звітним місяця, виходячи з кількості газу, поставленого у звітному місяці.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що він належним чином і в повному обсязі виконав умови Договору та за січень 2017р. лютий 2017р. поставив відповідачу природного газу на суму 405 340 грн. 21 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу підписаних представниками сторін та скріплених їх печатками /а.с. 26-28/, проте відповідач в порушення взятих на себе зобовязань несвоєчасно розраховувався своєчасно з позивачем за отриманий газ. У звязку з цим станом на день звернення з позовом основна заборгованість складала 405 340 грн. 21 коп.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Судом встановлено, що позивач звернувся з позовом в господарський суд Сумської області 23.05.2017 р., про що свідчить відбиток штампу відділу канцелярії суду.

З матеріалів справи вбачається, що після порушення провадження у справі відповідачем було сплачено 405 340 грн. 21 коп. основного боргу, що відображено у акті звіряння взаємних розрахунків та не заперечується представниками сторін.

Беручи до уваги сплату відповідачем суми основного боргу в повному обсязі в розмірі 405 340 грн. 21 коп. після порушення провадження у справі, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню відповідно до вимог п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 20 758 грн. 41 коп. пені, нарахованої за період з 11.02.2017 р. по 11.05.2017 р., згідно п. 6.2.1. Договору, де зазначено, що у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, з відповідача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи те, що судом встановлено факт порушення грошового зобовязання по Договору з боку відповідача, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 20 758 грн. 41 коп. пені, нарахованої за період з 11.02.2017 р. по 11.05.2017 р., обґрунтованими.

Відповідачем було заявлене клопотання про зменшення розміру пені на 50%, посилаючись на те, що основна сума боргу сплачена ним в повному обсязі, а порушення зобовязання сталося не з вини відповідача, оскільки відповідач фінансується безпосередньо з Міністерства освіти України, яке в свою чергу, не профінансувало його витрати за постачання природного газу.

Зі змісту п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК України вбачається, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 233 ГК України передбачено, що якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Пунктом 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, суд не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу неоплати отриманого природного газу за відсутності бюджетних коштів на реєстраційному рахунку відповідача, оскільки на підставі ч.2 ст. 617 ЦК України, ч.2. ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини к справі «ОСОБА_3 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 р., відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України на 2016 рік не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання. Аналогічна пропозиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. № 11/446.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50% та відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки Договором не визначено інший розмір процентів, а також оскільки штрафні санкції нараховані у відповідності до вимог чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 276 грн. 83 коп. 3% річних, 12 052 грн. 16 коп. інфляційних збитків, нарахованих за період з 11.02.2017 р. по 11.05.2017 р., та задовольняє їх.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В задоволенні клопотання Сумського державного університету в особі Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету про зменшення розміру пені на 50% відмовити.

3. Стягнути з Сумського державного університету в особі Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Немолота, 12, код 02500741) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз збут» (40000, м. Суми, вул. Береста, 21, код 39586236) 20 758 грн. 41 коп. пені, 2 276 грн. 83 коп. 3% річних, 12 052 грн. 16 коп. інфляційних збитків, 5 768 грн. 64 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Провадження в частині стягнення з Сумського державного університету в особі Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз збут» 349 488 грн. 45 коп. основного боргу припинити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 15.09.2017 р.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ О.В. КОВАЛЕНКО

СУДДЯ О.Ю. РЕЗНІЧЕНКО

СУДДЯ О.Ю. СОПЯНЕНКО