ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2017 р. Справа № 917/770/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Істоміна О.А.,

за участі секретаря судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1, довіреність № 7 від 16.08.2017;

відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 2285П/3-28) на рішення Господарського суду Полтавської області від 27 червня 2017 року по справі № 917/770/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Хорольська", с. Староаврамівка Хорольського району Полтавської області,

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава,

про визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ТОВ Агрофірма "Хорольська" додаткової угоди про поновлення договору оренди землі № 121 від 01.06.2011, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Хорольському районі Полтавської області 18.01.2012 за № 01660, на умовах запропонованих у листі ТОВ Агрофірма "Хорольська" від 22.03.2017 № 699, а саме: в наступній редакції: (далі слідує текст проекту додаткової угоди № 1 від 18.01.2017),

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ТОВ Агрофірма "Хорольська" звернулась до Господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просить визнати укладеною додаткову угоду № 1 від 18.01.2017 про поновлення договору оренди землі № 121 від 01.06.2011, укладеного між ТОВ "Сільськогосподарське товариство "Зоря" (правонаступником якого є позивач - ТОВ Агрофірма "Хорольська") та Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області та зареєстрованого у відділі Держкомзему у Хорольському районі Полтавської області 18.01.2012 за № 01660 в редакції, запропонованій позивачем. Позовні вимоги обґрунтовані зволіканням відповідача в поновленні зазначеного договору оренди землі та порушенням переважного права позивача на поновлення цього договору.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 27.06.2017 у справі № 917/770/17 (суддя Бунякіна Г.І.) у позові відмовлено.

Позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на те, що термін дії договору оренди землі № 121 від 01.06.2011 закінчився 18.01.2017, орендодавець у встановлений ч. 5 ст. 33 Закону України Про оренду землі місячний термін не прийняв рішення про поновлення договору оренди землі. Зазначає, що після закінчення строку договору оренди землі позивач продовжує користуватись орендованою земельною ділянкою та сплачує орендну плату, жодного листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі відповідачем не надано, у звязку з чим наявні підстави для поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 917/770/17 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.08.2017 о 09:30 год.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.08.2017, у звязку неявкою в судове засідання представника відповідача, відкладено розгляд справи на 14.09.2017 о 12:00 годині.

Представник позивача в додаткових поясненнях до апеляційної скарги від 17.08.2017 за вх. № 8653 та в судовому засіданні 14.09.2017 підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 14.09.2017 не зявився, 11.09.2017 за вх. № 9408 надав суду клопотання, в якому просить розглянути апеляційну скаргу без участі представника відповідача в судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідач повідомлений про час таі місце судового засідання, позиція відповідача по апеляційній скарзі достатньо повно викладена у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, розпорядженням голови Хорольської районної державної адміністрації № 11 від 18.01.2008 ТОВ "Сільськогосподарське товариство "Зоря" надано дозвіл на виготовлення технічної документації по встановленню зовнішніх меж земельних ділянок загальною площею 932,6 га, які розташовані на території Староаврамівської сільської ради для передачі в оренду з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 27).

Розпорядженням голови Хорольської районної державної адміністрації № 124 від 05.05.2011 затверджено технічну документацію ТОВ "Сільськогосподарське товариство "Зоря" із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право користування на земельну ділянку загальною площею 209,9028 га (рілля), в тому числі і на земельну ділянку площею 10,0194 га (кадастровий номер 000180067), яка є предметом даного спору (а.с. 28).

01.06.2011 між Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області (орендодавцем) та ТОВ "Сільськогосподарське товариство "Зоря", правонаступником якого є позивач - ТОВ Агрофірма "Хорольська" (орендарем) укладено договір оренди землі № 121, згідно якого в оренду передано земельну ділянку, яка знаходиться на території Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області площею 10,0194 га сільськогосподарського призначення (в тому числі 10,0194 га рілля) із земель запасу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16-19).

Згідно з п. 5 договору оренди землі № 121 від 01.06.2011, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 106446,10 грн.

В пункті 9 договору оренди землі № 121 від 01.06.2011 сторони встановили орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 4,0 відсотків від її нормативної грошової оцінки, що становить 4257,844 грн в рік.

Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Хорольському районі Полтавської області від 18.01.2012 за № 01660.

Факт передачі земельної ділянки орендарю підтверджується Актом приймання - передачі земельної ділянки від 19.01.2012 (а.с. 20).

Пунктом 8 договору оренди землі № 121 від 01.06.2011 сторони визначили, що договір укладено на 5 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Таким чином, враховуючи, що державну реєстрацію договору оренди землі № 121 від 01.06.2011 проведено 18.01.2012, кінцевою датою дії вказаного є 18.01.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України, наймач, який має намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-VI від 06.09.2012, який набрав чинності 01.01.2013, внесено зміни до ст. 122 Земельного кодексу України, відповідно до яких повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб, належать центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

Органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на території Полтавської області є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (відповідач у справі).

На виконання п. 8 договору оренди землі № 121 від 01.06.2011, а також ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", орендар - ТОВ Агрофірма "Хорольська" 17.05.2016 за вих. № 887, тобто до закінчення строку дії договору оренди землі № 121 від 01.06.2011, звернувся до орендодавця - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з листом, в якому просить поновити договір оренди землі № 121 від 01.06.2011 щодо оренди земельної ділянки (кадастровий номер :00:018:0067) терміном на 10 років, та додав до листа проект додаткової угоди до зазначеного договору оренди землі (а.с. 25-26).

Орендодавець, розглянувши пропозицію орендаря, листом від 23.06.2016 за № 27-16-7777.3-4891/2-16, посилаючись на ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» та ст. 93 Земельного кодексу України, відповідно до яких строк дії договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років, запропонував встановити строк дії договору 7 років та орендну плату в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, в зазначеному листі орендодавець запропонував землекористувачу провести нормативну грошову оцінку земельної ділянки за власний рахунок та повідомив про необхідність надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 29).

Орендар листом від 23.09.2016 за вих. № 1733 погодився з вимогами орендодавця про встановлення строку дії договору оренди землі 7 років та орендної плати у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зобовязався провести за власний рахунок нормативну грошову оцінку орендованої земельної ділянки та додав до листа витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -016 від 21.09.2016 (а. с. 30).

Орендодавець листом від 08.11.2016 за № 27-16-7777.5-7815/2-16 запропонував збільшити розмір орендної плати до 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з посиланням на п. 288.5 Податкового кодексу України, згідно з яким розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але не може бути меншою за 3% та більшою за 12% (а.с. 31).

В подальшому між сторонами продовжилось листування щодо зміни умов договору оренди землі № 121 від 01.06.2011, але сторони не дійшли згоди, додаткова угода до договору оренди землі № 121 від 01.06.2011 укладена не була.

Позивач 22.03.2017 за вих. № 699 звернувся до відповідача з клопотанням, в якому, посилаючись на належне виконання своїх обовязків за договором оренди землі № 121 від 01.06.2011 та продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії цього договору, просить поновити договір оренди землі № 121 від 01.06.2011 на той же самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, а саме: терміном на 5 років з орендною платою в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (а.с. 36-37).

За результатами розгляду зазначеного клопотання відповідач листом від 20.04.2017 за № 27-16-0.332-2823/2-17, з посиланням на ч. 11 ст. 93 Земельного кодексу України, відповідно до якої строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не може бути меншим як 7 років, повідомив про необхідність визначення строку дії договору оренди землі 7 років та орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 38-39).

У відповідності до на ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» та ч. 11 ст. 93 Земельного кодексу України, строк дії договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не може бути меншим, ніж 7 років.

За приписами на п. 288.5.1 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за 3% та більшою за 12% від нормативної грошової оцінки землі.

Отже вимоги орендодавця - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо встановлення строку дії договору оренди землі 7 років та орендної плати в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідають вимогам чинного законодавства.

Позивач не погодився з вимогами відповідача, вважає, що лист від 20.04.2017 за № 27-16-0.332-2823/2-17 суперечить чинному законодавству України та порушує право позивача на поновлення договору оренди землі, тому звернувся до місцевого господарського суду з позовними вимогами про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі № 121 від 01.06.2011, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Хорольському районі Полтавської області 18.01.2012 за № 01660, на умовах запропонованих у листі ТОВ Агрофірма "Хорольська" від 22.03.2017 № 699.

Господарським судом Полтавської області відмовлено в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Частина 1 ст.33 Закону України Про оренду землі передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою процедури і строків, визначених частинами 2-5 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Зокрема, за приписами ст. 2-4 ст. 33 Закону України Про оренду землі, договір оренди землі поновляється шляхом укладення додаткової угоди, проект якої орендар повинен додати до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі. При цьому, умови договору можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Згідно ч. 5 ст. 33 Закону України Про оренду землі, орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Тобто, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів:

- належне виконання орендарем своїх обов'язків за договором;

- повідомлення орендодавцеві до закінчення строку дії договору в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

- надання орендодавцеві проекту додаткової угоди разом з листом-повідомленням про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

- відсутність протягом місяця рішення орендодавця про заперечення на укладення договору на новий строк та повідомлення про вказане рішення орендарю.

Частиною 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення щодо поновлення договору оренди землі.

У цьому випадку також передбачено обовязкове укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення, яка відповідно до ч. 8 ст. 33 Закону України Про оренду землі має бути укладена сторонами у місячний строк.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів:

- продовження користування орендаря виділеною земельною ділянкою;

- відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди;

- укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди.

Отже, у випадку поновлення договору оренди землі на підставі ст. 33 Закону України Про оренду землі укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення є обовязковим.

В матеріалах справи відсутні докази укладення додаткової угоди про подовження дії договору оренди землі № 121 від 01.06.2011 у встановлений п. 8 зазначеного договору та ч.ч. 5, 8 ст. 33 Закону України Про оренду землі місячний строк.

Сторони не досягли згоди щодо поновлення договору оренди землі № 121 від 01.06.2011 на тих самих умовах, тому договір оренди землі № 121 від 01.06.2011 поновлений не був та припинив свою дію, у звязку з закінчення строку, на який його було укладено, що передбачено ч. 1 ст. 31 Закону України Про оренду землі.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення договору оренди землі № 121 від 01.06.2011 на підставі ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 651, 652 Цивільного кодексу України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Порядок внесення змін до договору регламентовано ст. 188 Господарського кодексу України, згідно якої сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні за договором.

Вирішення питання про внесення змін до договору повязане із застосуванням положення ч. 1 ст. 626 Цивільного Кодексу України, відповідно до якого договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін.

Статтею 654 Цивільного кодексу України унормовано, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

У відповідності до вимог ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є строк дії договору, обєкт оренди та орендна плата із зазначенням її розміру.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

В пункті 36 договору оренди землі № 121 від 01.06.2011 сторони визначили, що зміни до договору вносяться за взаємною згодою обох сторін у письмовій формі. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір вирішується в судовому порядку.

Докази досягнення згоди сторонами щодо внесення змін до умов договору оренди землі № 121 від 01.06.2011 в частині строку дії цього договору та розміру орендної плати та докази укладення додаткової угоди до вказаного договору оренди землі про внесення змін до договору в матеріалах справи відсутні.

Посилання позивача на те, що орендодавець зволікав в поновленні договору оренди землі відхиляється судом апеляційної інстанції, оскільки з наявного в матеріалах справи листування сторін вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не відмовляло ТОВ Агрофірма "Хорольська" в укладанні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та не зволікало з її укладанням, оскільки всі відповіді були направлені орендарю з посиланням на відповідні недоліки та зауваження щодо розміру орендної плати, строку дії договору, надання до ГУ Держгеокадастру технічних даних обєкту земельних відносин, проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що повністю ґрунтується на вимогах закону.

Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог позивача про визнання укладеною додаткової угоди № 1 від 18.01.2017 про поновлення договору оренди землі № 121 від 01.06.2011, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Хорольському районі Полтавської області від 18.01.2012 за № 01660 в редакції, запропонованій позивачем.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що місцевим господарським судом ухвалено рішення з повним дослідженням обставин, які мають значення для справи у відповідності до норм матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування або зміни зазначеного рішення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 27 червня 2017 року по справі № 917/770/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Істоміна О.А.