ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 року Справа № 912/1078/15-г

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кузнецової І.Л., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача: Краснощоков Є.В., представник, додаткова угода до договору правової допомоги від 09.04.2015 року;

від третьої особи: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної фірми "Кампус К" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21.04.2017 року у справі №912/1078/15-г

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес", м. Київ

до відповідача: Приватної фірми "Кампус К", м. Кропивницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

на стороні позивача: ОСОБА_2, м. Кропивницький

про стягнення 49 490 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 21.04.2017 року у справі №912/1078/15-г (головуючий суддя Колодій С.Б., судді: Макаренко Т.М., Тимошевська В.В.) з Приватної фірми "Кампус К" (надалі - ПФ "Кампус К") на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (надалі - ПАТ "СК "Брокбізнес") стягнуто 49 490 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 827 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що документальних підтверджень фактичних витрат на ремонтно-відновлювальні роботи пошкоджень внаслідок ДТП з автомобілем відповідача потерпілий страховику не надавав, така шкода самим страховиком не оцінювалась; оцінка та відшкодування шкоди потерпілому позивачем здійснені всупереч порядку, встановленому Законом, за відсутності належного підтвердження розміру оцінених збитків потерпілого саме внаслідок ДТП з автомобілем відповідача, з порушенням прав страхувальника у процесі прийняття такого рішення (виходячи з умови відповідальності за збитки безпосередньо страхувальника (права регресу), що у відповідності до вимог Закону, статей 22, 1166 Цивільного кодексу України унеможливлювало встановлення дійсного розміру заподіяної шкоди. Вважає, що позивачем не надано належних доказів розміру у встановленому порядку оцінених збитків потерпілого саме внаслідок ДТП з автомобілем відповідача, причинного зв'язку між ДТП та фактом відмови водія відповідача від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння, а відтак і наявності у відповідача обов'язку відповідно до вимог Закону відшкодувати в порядку регресу виплачені страховиком суми, яка є предметом спору у даній справі. Вказує, що відповідач як юридична особа не має відповідати за наслідки ДТП.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її доводів заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Третя особа на виклик суду не з'явилась, пояснень по суті спору не надала, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підтягає задоволенню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ "СК "Брокбізнес" на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9357005 від 10.01.2013 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Nissan Qashqai", державний номерний знак ВА 8663ВА, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1, водія якого визнано винним у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди була застрахована приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес", позивачем було направлено останньому претензію. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму шкоди, позивач просить стягнути з відповідача 49 490,00 грн. в якості страхового відшкодування в порядку регресу.

При цьому посилається на ст. 1172, ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 22, 38.1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно - правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Аналогічні визначення поняття "договір страхування" містяться в ст. 354 Господарського кодексу України та ст. 979 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 981 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 18 Закону України "Про страхування" договір страхування укладається в письмовій формі, а також може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

З матеріалами справи вбачається, що 10.01.2013 року між ПФ "Кампус К" (страхувальник) та ПАТ "СК "Брокбізнес" (страховик) укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9357005 (надалі - договір).

Застрахований транспортний засіб: "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 (п. 7 договору).

Строк дії договору з 11.08.2013 року по 10.08.2014 року (п.3 договору).

Згідно довідки відділення Державної автомобільної інспекції Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області про дорожньо-транспортну пригоду від 11.11.2013 року №819, 11.11.2013 року о 08:45 год. у місті Кіровограді на вул. Тарковського проти буд. 33 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Nissan Qashqai", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3, власник ОСОБА_2) та автомобіля "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_4, власник ПФ "Кампус К"), внаслідок чого автомобіль "Nissan Qashqai" отримав механічні пошкодження (а.с. 10).

ДТП сталася в результаті порушення водієм автомобіля "Volkswagen" ОСОБА_5 пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що встановлено у постанові Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.02.2014 року у справі №405/11167/14-п (а.с. 11).

Так, вказаною постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Окрім того, постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2014 року у справі №405/1962/14-п визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення , а саме керування автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (а.с. 12).

В результаті ДТП з вини водія "Volkswagen" ОСОБА_4 пошкоджено автомобіль "Nissan Qashqai", номерний знак НОМЕР_3, чим завдано матеріальної шкоди ОСОБА_2

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, кому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (при наявності), що її підтверджують; інформацію про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядається в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

На виконання умов договору, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 04.04.2014 року (а.с. 9), страхового акта №51691/1 від 10.06.2014 року (а.с. 29), наказу ПАТ "СК "Брокбізнес" №51691/1/1 від 10.06.2014 року (а.с. 65) позивачем, як страховиком, було виплачено потерпілому (ОСОБА_2.) 49 490 грн. страхового відшкодування, за мінусом франшизи, передбаченої полісом (510 грн). Отже, згідно з договором страхування (полісом), вимогами діючого законодавства та з документами, зібраними під час розслідування та опрацювання страхової справи комісія дійшла висновку, що заявлена подія є страховим випадком, в зв'язку з чим позивачем було здійснено страхове відшкодування потерпілому в розмірі: 50 000 - 510 = 49 490 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6756 від 08.08.2014 року (а.с. 30).

29.12.2014 року на адресу відповідача була направлена регресна вимога щодо відшкодування шкоди в порядку регресу №31-12/14Р в сумі 49 490 грн. на рахунок позивача, яку відповідач отримав 31.12.2014 року відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 31). Вказана вимога залишилась без відповіді та задоволення.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить стягнути з відповідача як юридичної особи, працівником якої під час виконання своїх трудових обов'язків було завдано шкоду, вартість завданої шкоди у розмірі 49 490 грн. (за визначенням суб'єкта оціночної діяльності розміру завданої шкоди та складення відповідного звіту).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володію транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.09.2016 року у справі №6-933цс16.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, який керував автомобілем "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1, є засновником ПП "Кампус", він же є керівником та підписантом, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 24-25, т.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно - правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до звіту №266/13 про оцінку автомобіля НОМЕР_4 від 21.11.2013 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 11243/10 ФДМУ від 24.12.2010 р.) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля NISSAN QASHQAI, державний реєстраційний № НОМЕР_2, станом на 12.11.2013 року складає 68 445 грн. 75 коп. (а.с.102-107).

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що звіт №266/13 про оцінку автомобіля НОМЕР_4 від 21.11.2013 року, складений суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №11243/10 ФДМУ від 24.12.2010 року), вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля NISSAN QASHQAI, державний реєстраційний № НОМЕР_2, станом на 12.11.2013 року є належним доказом щодо визначення розміру завданої шкоди власнику транспортного засобу NISSAN QASHQAI, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, оскільки відповідає вимогам, вказаним у Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та узгоджується з положеннями ст. 1192 Цивільного кодексу України.

ПАТ "СК "Брокбізнес", досягнувши згоди щодо розміру страхового відшкодування, виконало своє грошове зобов'язання та сплатило потерпілій особі ОСОБА_2 страхове відшкодування у зв'язку з ДТП, що сталася з вини водія ОСОБА_4 під час експлуатації автомобіля "Volkswagen", який є власністю відповідача.

Відповідно до п.п. "в" п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

В зв'язку з тим, що саме з вини засновника (керівника) відповідача ОСОБА_4, який керував транспортним засобом, що належав ПФ "Кампус" та відмовився від проходження огляду щодо алкогольного сп'яніння, відбулось ДТП, ПАТ "СК "Брокбізнес" має право регресної вимоги до відповідача як страхувальника та місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення 49 490 грн. суми страхового відшкодування в порядку регресу.

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" водії та власники транспортних засобів, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

11.11.2013 року на місце ДПТ прибув аварійний комісар та здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу. За результатами огляду якого було складено протокол огляду транспортного засобу від 11.11.2013 року, який був підписаний ОСОБА_7 (водієм пошкодженого транспортного засобу).

Тобто, страховик виконав свій обов'язок та в день ДТП оглянув пошкоджений транспортний засіб, після чого у потерпілої відпала необхідність зберігати пошкоджений транспортний засіб у стані, в якому він знаходився після ДТП.

Після огляду пошкодженого транспортного засобу аварійним комісаром, який був направлений позивачем, потерпіла в ДТП скористалася своїм правом та замовила проведення автотоварознавчого дослідження свого автомобіля.

Отже, позивач на підставі заявлених вимог потерпілої, враховуючи звіт №266/13 від 21.11.2013 року, з яким він погодився, тобто, оцінену шкоду, здійснив виплату страхового відшкодування в межах страхової суми за мінусом франшизи, передбаченої договором (510 грн.).

З приводу твердження відповідача про те, що позивач не повідомляв його про заявлений розмір збитків слід зазначити, що 19.12.2014 року (вих. №31-12/14Р) позивач надіслав на адресу відповідача заяву на відшкодування в порядку регресу в розмірі 49 490 грн. Про отримання відповідачем даної заяви свідчить зворотне повідомлення про вручення.

В Законні України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відсутні заборони щодо посилання страховиком при розрахунку страхового відшкодування, на звіт автотоварознавчого дослідження, який замовлений потерпілою особою в строк раніше, ніж десять робочих днів з моменту подання повідомлення про ДТП.

Стосовно того, що відповідача було позбавлено права на прийняття участі та контролю в процесі визначення розміру шкоди, то таке право в Законі України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватної фірми "Кампус К" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21.04.2017 року у справі №912/1078/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 12.09.2017 року).