КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2017 р. Справа№ 910/199/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю

представників сторін

від апелянта: не з'явився.

від позивача: Жук-Шахрай С.І.

від відповідача: не з'явився.

від третьої особи 1: не з'явився.

від третьої особи 2: не з'явився.

розглянувши

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

"Нова тор"

на ухвалу

Господарського суду міста Києва

від 17.02.2016 року

про видачу дублікату виконавчого документу

у справі № 910/199/13 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Казенного підприємства спеціального приладобудування

"Арсенал"

до Корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал",

що здійснює керівництво простим товариством,

утвореним за договором № 10 від 18.12.2007 р.

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайнет

Ltd";

2) Державного підприємства завод "Арсенал"

про стягнення 3080300,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року заяву казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" про видачу дубліката ухвали Господарського суду міста Києва від 03.04.2014 р. у справі №910/199/13 про затвердження мирової угоди сторін на стадії виконання судового рішення задоволено.

Видано дублікат ухвали Господарського суду міста Києва від 03.04.2014р. у справі №910/199/13 про затвердження мирової угоди сторін на стадії виконання судового рішення..

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова тор" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року та відмовити в задоволенні заяви про видачу дублікату ухвали Господарського суду міста Києва від 03.04.2014р. у справі №910/199/13.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова тор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року у справі № 910/199/13 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження; розгляд справи призначено на 18.09.2017 р.

В судове засіданні 18.09.2017 року представники апелянта, відповідача, третьої особи 1 та третьої особи 2 не з'явилися.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що з огляду на приписи ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. Таким чином, враховуючи обмеження строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду досить коротким терміном та відсутність в матеріалах справи будь-яких заяв чи клопотань про продовження строку такого розгляду відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, дана постанова приймається за відсутності представників відповідача, апелянта, третьої особи 1 та третьої особи 2, які не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а також за наявними в матеріалах даної справи документами. До того ж, подальше відкладення розгляду скарги може призвести до порушення процесуальних строків розгляду такої скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та скаржника, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

До Господарського суду міста Києва звернулось казенне підприємство спеціального приладобудування "Арсенал" (надалі - позивач) з позовом до корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал", що здійснює керівництво простим товариством утвореним за Договором № 10 від 18.12.2007р. (надалі - відповідач) про стягнення 3080300,41 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2013р. у справі №910/199/13 задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 15.01.2014р. апеляційну скаргу казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2013р. у справі № 910/199/13 скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто з корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал", що здійснює керівництво простим товариством утвореним за Договором № 10 від 18.12.2007р., на користь казенного підприємства спеціально приладобудування "Арсенал" заборгованість по сплаті земельного податку у розмірі 24568,76 грн. та пеню у розмірі 611731,65 грн.

07.10.2013 р. на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду і 11.09.2013 р. у справі № 910/199/13 були видані накази щодо стягнення з відповідача земельного податку у розмірі 2468568,76 грн. і пені - 611731,65 грн., а також судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги.

25.02.2014р. позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою, в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами по справі № 910/199/13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2014р. затверджено у справі №910/199/13 мирову угоду сторін, укладену на стадії виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2015р. поновлено строк пред'явлення ухвали Господарського суду міста Києва від 03.04.2014р. у справі №910/199/13 до виконання.

15.02.2016р. на адресу Господарського суду міста Києва від казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" надійшла заява про видачу дублікату виконавчого документу, яким, у даному випадку, відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", є ухвала Господарського суду міста Києва від 03.04.2014р. у справі № 910/199/13 про затвердження мирової угоди сторін на стадії виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити, зокрема, стислий виклад суті спору та мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з доказів, наданих заявником, оригінал ухвали Господарського суду міста Києва від 03.04.2014р. у справі № 910/199/13 про затвердження мирової угоди сторін на стадії виконання судового рішення було втрачено під час пересилки державною виконавчою службою.

На підтвердження вищенаведеного, заявником до заяви додано: лист відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві № 2166/04-03-28 від 16.03.2015р., лист Київської міської дирекції УДППЗ "Укрпошта" № 33-Р-661 від 17.04.2015р. та довідку № 04-7/24 від 09.02.2016р. за підписом в.о.директора-Головного конструктора та головного бухгалтера КП СПБ "Арсенал" про втрату ухвали Господарського суду міста Києва від 03.04.2014р. у справі №910/199/13.

Також, до заяви додано платіжне доручення № 417 від 09.02.2016р. на суму 41,35 грн. в якості підтвердження сплати судового збору за звернення до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документу.

Приписами статті 120 ГПК України передбачено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала.

До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено. За видачу стягувачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо змісту заяви про видачу дублікату наказу.

Водночас, частина 3 статті 120 ГПК України визначає документи, які повинні бути додані до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту втрати наказу.

З огляду на те, що заявником додано до заяви всі, визначені у ст. 120 ГПК України, документи та ухвала Господарського суду міста Києва від 03.04.2014р. у справі №910/199/13 про затвердження мирової угоди сторін на стадії виконання судового рішення є виконавчим документом, відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", строк пред'явлення якої до виконання відновлено, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що заява казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" про видачу дубліката ухвали Господарського суду міста Києва від 03.04.2014р. у справі №910/199/13 про затвердження мирової угоди сторін на стадії виконання судового рішення відповідає вимогам ст. 120 ГПК України, а тому підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що апелянт в апеляційній скарзі належним чином обґрунтував право на звернення з апеляційною скаргою на ухвалу від 17.02.2017 року.

Твердження апелянта про те, що позивач звернувся до господарського суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу після закінчення строку, встановленого для пред'явлення його до виконання, спростовується матеріалами справи і наступним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 року поновлено строк пред'явлення ухвали Господарського суду міста Києва від 03.04.2014 року у справі № 910/199/13 до виконання.

КП СПБ «Арсенал» звернулося до господарського суду із заявою про видачу дублікату ухвали 15.02.2016 року.

Господарським судом першої інстанції встановлено, з підтвердженням матеріалами справи, що ухвала господарського суду від 03.04.2014 р., на стадії виконання судового рішення, при поштовій пересилці була втрачена та стягувачем не отримана, що унеможливило пред'явлення ухвали до виконання та виконання судового рішення у даній справі не з вини стягувача, з незалежних від нього обставин, а відтак, як встановив господарський суд, позивачем було пропущено строк пред'явлення наказу до виконання з поважних причин у зв'язку з чим судом обґрунтовано відновлено такий строк. Вказані обставини, як встановив суд, підтверджуються довідкою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві № 2166/04-03-28 від 16.03.2015 р., листом Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 33-Р-661 від 17.04.2015р. та довідкою КП СПБ «Арсенал» за № 04-7/24 від 09.02.2016р.

Отже, у розумінні приписів наведених норм, необхідними умовами для видачі господарським судом дублікату наказу є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дублікату до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання, і у разі якщо цей строк пропущено, звернення стягувана до суду із заявою про його поновлення.

При цьому, наведені норми не ставлять саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, № 15729/07, від 05.07.2012 року, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Виходячи з викладеного, колегія суддів на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 -106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова тор" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року у справі № 910/199/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третім особам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Н.Ф. Калатай

Л.Г. Сітайло