ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р. Справа № 911/2428/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства Укрриба

до Товариства з обмеженою відповідальністю Флореаль

про стягнення 24406,99 грн.

секретар судового засідання: Діхтярук Є.А.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 11-13/79 від 21.06.2017 р.);

від відповідача: не зявився.

Обставини справи:

Державне підприємство Укрриба (далі ДП Укрриба, позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Флореаль (далі ТОВ Флореаль, відповідач) про стягнення 24406,99 грн.

Згідно з приписами ст. 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України від 15.04.2014 р. у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та встановлено забезпечити розгляд господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області, а господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва, господарських справ Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

У звязку з викладеним, розгляд даної справи здійснюється господарським судом Київської області.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що між позивачем (замовник) та відповідачем (зберігач) було укладено договір зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), яке обліковуються на балансі ДП «Укрриба», № 25/10 від 20.09.2010 р., згідно якого відповідач прийняв на відповідальне зберігання з правом користування нерухоме державне майно, за користування яким зберігач зобовязався вносити щомісячну плату. Проте, ТОВ «Флореаль» не розрахувалось у повному обсязі за користування переданим йому майном за договором № 25/10 від 20.09.2010 р., у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 11049,05 грн. заборгованості, 12230,93 грн. інфляційних втрат, 1127,01 грн. 3% річних, а також судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні 11.09.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 11.09.2017 р. представника не направив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно. Відзиву на позов до суду не подав.

Згідно з п.п. 1, 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України № 01-06/745/2014 від 05.06.2014 неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, повинна бути підтверджена відповідною довідкою (листом) підприємства звязку. Форму відповідного документа законодавчо не визначено. Отже, ним може бути будь-який документ, виданий (надісланий) будь-якому адресатові підприємством звязку за підписом керівника (заступника керівника, іншої уповноваженої особи) такого підприємства, що свідчив би про неможливість пересилання поштової кореспонденції до Автономної Республіки Крим і міста Севастополя. Учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14 Про Закон України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції.

Відповідно до підпункту 1 п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14 Про Закон України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі Новини та події суду) офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис. Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.09.2017 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Відповідно до п. 1 спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.2003 р. № 126/752 «Про передачу гідротехнічних споруд», до сфери управління Міністерства аграрної політики України було передано гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та повязані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, яке на момент приватизації не увійшло до статутних фондів господарських товариств.

Наказом Державного департаменту рибного господарства від 08.07.2003 р. № 223, на виконання п. 11 Положення про порядок передачі обєктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 р. № 1482 «Про передачу обєктів права державної і комунальної власності» та спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики України № 126/752 «Про передачу гідротехнічних споруд», затверджено «Акт прийому-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду ВАТ «Кримський рибокомбінат» (м. Красноперекопськ), на баланс ДП «Укрриба», та закріплено зазначене в Акті майно за позивачем на праві повного господарського відання.

20.09.2010 р. між Державним підприємством Укрриба (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Флореаль» (зберігач) було укладено договір № 25/10 зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), які обліковуються на балансі ДП «Укрриба».

У відповідності до п. 1.1 договору замовник передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання з правом користування, згідно акту приймання-передачі, нерухоме державне майно (гідротехнічні споруди рибницьких ставів із земельною ділянкою площею 1131,62 га), в межах Пшеничненської сільської ради у с. Любимівка Нижньогірського району Автономної Республіки Крим.

Згідно з пунктом 2.2 договору зберігач зобовязаний за користування майном вносити плату щомісячно до 15 числа наступного за звітним місяця в розмірі 9433,88 грн., у тому числі ПДВ, на розрахунковий рахунок замовника з врахуванням щомісячного індексу інфляції. Підставою для перерахування коштів є чинний договір.

21.09.2010 р. між сторонами договору було складено та підписано акт приймання-передачі державного нерухомого майна на зберігання з правом користування майна згідно договору № 25/10 від 20.09.2010 р.

20.05.2011 р. між сторонами договору було укладено додаткову угоду до зазначеного вище договору, відповідно п. 1.1 якої замовник надає дозвіл на проведення капітального ремонту гідротехнічних споруд Нижньогірського рибного господарства, які обліковуються на балансі ДП «Укрриба», що знаходиться в с. Любимівка Нижньогірського р-ну Автономної Республіки Крим, та погоджує проектно-кошторисну документацію по виконанню ремонтних робіт на загальну суму 6722056 грн., в т.ч. ПДВ 1120343,00 грн.

01.06.2011 р. між ДП Укрриба та ТОВ «Флореаль» було укладено додаткову угоду до договору № 25/10 від 20.09.2010 р., відповідно до п. 2 якої сторони виклали обов'язки зберігача в наступній редакції: «За користування майном на період проведення капітального ремонту з врахуванням виведених з експлуатації гідротехнічних споруд згідно п. 1 вказаної додаткової угоди вносити плату щомісячно до 15 числа наступного за звітним в розмірі 2675,44 грн. у тому числі ПДВ, на розрахунковий рахунок замовника з врахуванням щомісячного індексу інфляції. Підставою для перерахування коштів є чинний договір».

01.01.2012 р. між ДП Укрриба та ТОВ «Флореаль» було укладено додаткову угоду до договору № 25/10 від 20.09.2010 р., відповідно до 1 якої, у звязку із необхідністю відшкодування плати за землю, сторони домовились п. 2.2 розділу 2 «обовязки зберігача» викласти в наступній редакції: «За користування гідротехнічними спорудами (згідно з додатком № 1 «Акт приймання-передачі державного майна») розмір щомісячної плати складає 2651,19 грн., в т. ч. ПДВ, яку потрібно вносити щомісячно до 15 числа наступного за звітним. Розмір щомісячної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Відшкодування плати за користування земельною ділянкою, на якій розташовані гідротехнічні споруди, складає 8368,80 грн., в т. ч. ПДВ, яку потрібно вносити щомісячно до 15 числа місяця наступного за звітним. Підставою для перерахування коштів є чинний договір».

При цьому, земельна ділянка загальною площею 1131,62 га, у т.ч. землі водного фонду, за користування якою передбачено відшкодування плати відповідачем, була передана позивачу за договором оренди Нижньогірською районною державною адміністрацією від 28.05.2008 р.

Таким чином, додатковою угодою від 01.01.2012 р. до договору № 25/10 від 20.09.2010 р. були внесені зміни, які передбачили зменшення плати за користування гідроспорудами, її індексування та відшкодування плати за користування земельною ділянкою відповідачем.

Договір набуває чинності з дня його підписання і діє з 21.09.2010 р. по 21.09.2030 р. (п. 6.1 договору № 25/10 від 20.09.2010 р.).

Пунктом 6.3 договору передбачено, що дія даного договору може бути припинена: за згодою сторін; за рішенням господарського суду; у звязку з прийняттям законодавчих актів; які змінюють статус майна дострокове припинення договору замовником; замовником у односторонньому порядку у випадку несплати зберігачем плати за користування майном відповідно до п. 2.2 цього договору протягом трьох місяців. Замовник попереджає про рішення щодо розірвання договору зберігача за 15 календарних днів.

З матеріалів справи слідує, що 28.02.2014 р. позивачем було надіслано відповідачу лист № 11-12/72-3 про дострокове припинення договору.

Окрім того, позивач зазначає, що 28.02.2014 р. ДП Укрриба було складено та підписано акт про те, що у зв'язку із військовою агресією зі сторони Російської Федерації на території Автономної Республіки Крим, ДП «Укрриба» не має можливості актом приймання-передачі повернути державне майно із договірних відносин з ТОВ «Флореаль».

Таким чином, датою припинення договору необхідно вважати 28.02.2014 р.

За змістом позову ДП Укрриба зазначає, що ТОВ «Флореаль» належним чином не розрахувалось з позивачем за користування майном, переданим останньому на зберігання, у звязку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за останній місяць дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 08.08.2017 р. перед позивачем у відповідача рахується основна сума заборгованості у загальному розмірі 11049,05 грн., а саме - 2680,25 грн. за користування гідроспорудами та 8368,80 грн. за відшкодування плати за землю, що відображено у картці рахунку № 374 від 08.08.2017 р.

Поряд з цим, до матеріалів справи додано картку рахунку № 3610, яка відображає нарахування та проведені оплати за користування відповідачем гідротехнічними спорудами, та картку рахунку № 3613, що відображає нарахування та проведені оплати за користування відповідачем земельною ділянкою (відшкодування плати).

Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем у повному обсязі за користування майном, переданим йому на зберігання за договором № 25/10 від 20.09.2010 р., що закріплене за позивачем на праві повного господарського відання, останній і звернувся з даним позовом до суду про стягнення з ТОВ «Флореаль» 11049,05 грн. основної заборгованості, 12230,93 грн. інфляційних втрат, 1127,01 грн. 3% річних.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст. 944 ЦК України зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Окрім того, згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу на зберігання державне нерухоме майно з правом користування майна, однак відповідач у строк, встановлений договором, свій обовязок в частині оплати за користування наданим йому на зберігання майном виконав частково. Відтак, на момент звернення позивача з позовом відповідач має заборгованість у загальному розмірі 11049,05 грн., а саме - 2680,25 грн. за користування гідроспорудами та 8368,80 грн. за відшкодування плати за землю на зберігання № 25/10 від 20.09.2010 р.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позов, контррозрахунку суми заборгованості або доказів внесення оплати у повному обсязі за користування майном, переданим останньому на зберігання згідно договору № 25/10 від 20.09.2010 р. суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

З урахуванням викладеного та встановлення судом наявності заборгованості відповідача перед позивачем у загальному розмірі 11049,05 грн., позовні вимоги в частині стягнення зазначеної суми основного боргу підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну вимогу щодо стягнення з відповідача 1127,01 грн. 3% річних та 12230,93 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З долученого до матеріалів справи розрахунку 3% річних вбачається, що розмір 3% річних було визначено позивачем у сумі 1127,01 грн., нарахованих на суму заборгованості відповідача за період з 16.03.2014 р. до 08.08.2017 р., який є обґрунтованим та арифметично вірним, у звязку з чим 3% річних підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Розмір інфляційних втрат, визначений позивачем, становить 12230,93 грн., нарахованих на суму заборгованості відповідача за період з 01.04.2014 р. до 31.07.2017 р., є обґрунтованим та арифметично вірним, у звязку з чим інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Державного підприємства Укрриба у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Флореаль (97100, Автономна Республіка Крим, Нижньогірський р-н, смт. Нижньогірський, пров. Будівельників, буд. 3А, код 36694178) на користь Державного підприємства Укрриба (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 82-А, код 25592421) 11049 (одинадцять тисяч сорок девять) грн. 05 коп. основного боргу, 12230 (дванадцять тисяч двісті тридцять) грн. 93 коп. інфляційних втрат, 1127 (одну тисячу сто двадцять сім) грн. 01 коп. 3% річних, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 19.09.2017 р.

Суддя В.М. Бабкіна