ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" вересня 2017 р.Справа № 922/2096/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області, м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, м. Київ
до 1. Харківської міської ради, м. Харків , 2. Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЦЕЗАР", м. Харків
про визнання недійсним рішення, визнання недійсним актів, скасування державної реєстрації та визнання відсутність права власності
за участю представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В., посвідчення №036152 від 29.10.2015 року

третьої особи - не з*явився

відповідачів - 1. ОСОБА_1, дов. № 08-11/93/2-17 від 10.01.2017 року, 2. ОСОБА_2, дов. від 13.05.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про визнання недійсним з моменту прийняття пункту 63 додатку 1 до рішення 29 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 24 грудня 2008 року № 350/08 "Про надання ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" у власність земельної ділянки (кадастровий номер :10:001:0079)", яка належала територіальній громаді м. Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови, загальною площею 2,7923 га. для будівництва та подальшої експлуатації житлових комплексів по вул. Білгородському шосе; визнання недійсним виданий ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 листопада 2011 року серія ЯК № 168996, площею 0,2312 га., кадастровий номер :10:001:0276, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе, скасувавши його реєстрацію; скасування державної реєстрації зазначеної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру :10:001:0276; визнання відсутність у ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0276 площею 0,2312 га., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе; визнання недійсним виданий ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 листопада 2011 року серія ЯК № 168997, площею 0,2312 га., кадастровий номер :10:001:0277, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе, скасувавши його реєстрацію; скасування державної реєстрації зазначеної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру :10:001:0277; визнання відсутність у ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0277 площею 0,2312 га., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе; визнання недійсним виданий ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 листопада 2011 року серія ЯК № 168998, площею 0,2312 га., кадастровий номер :10:001:0278, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе, скасувавши його реєстрацію; скасування державної реєстрації зазначеної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру :10:001:0278; визнання відсутність у ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0278 площею 0,2312 га., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе; визнання недійсним виданий ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 листопада 2011 року серія ЯК № 168999, площею 0,2312 га., кадастровий номер :10:001:0279, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе, скасувавши його реєстрацію; скасування державної реєстрації зазначеної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру :10:001:0279; визнання відсутність у ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0279 площею 0,2312 га., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе; визнання недійсним виданий ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 листопада 2011 року серія ЯК № 169000, площею 0,2312 га., кадастровий номер :10:001:0280, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе, скасувавши його реєстрацію; скасування державної реєстрації зазначеної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру :10:001:0280; визнання відсутність у ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0280 площею 0,2312 га., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе та визнання недійсним виданий ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" державний акт на право власності на земельну ділянку від 25 листопада 2011 року серія ЯК № 159251, площею 0,2312 га., кадастровий номер :10:001:0281, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе, скасувавши його реєстрацію; скасування державної реєстрації зазначеної земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру :10:001:0281; визнання відсутність у ОК "ЖБК "ЦЕЗАР" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0281 площею 0,2312 га., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Білгородське шосе.

Представник першого відповідача у судовому засіданні та у наданій заяві просить суд залишити позов без розгляду. Також у наданій заяві просить суд припинити провадження у справі.

Представник другого відповідача у судовому засіданні та у наданій заяві просить суд припинити провадження у справі.

Прокурор у судовому засіданні та у наданих письмових запереченнях проти заяви першого відповідача про залишення позову без розгляду, заяв першого відповідача та другого відповідача про припинення провадження у справі заперечує.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання не з*явився, у наданих письмових поясненнях вказує, що механізм скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі рішення суду шляхом скасування кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, на сьогоднішній день, чинним законодавством не передбачено.

Суд, розглянувши клопотання першого відповідача про залишення позову без розгляду вважає його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві (частина 2 статті 29 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, прокурор є самостійним учасником судового процесу.

Згідно частини 2 статті 29 Господарського процесуального кодексу України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача і як такий зазначається у позовній заяві.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 23 березня 2017 року "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" роз'яснено, що у розумінні приписів наведених норм господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

На час звернення прокурора з даним позовом до суду функцію нагляду (контролю) за додержанням вимог земельного законодавства при відведенні та використанні земель усіх категорій продовжувала виконувати Державна інспекція сільського господарства України та її територіальні ограни.

Проте, представник Харківської міської ради помилково посилається на частину 1 статті 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та Положення про державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011, оскільки ні Державна інспекція сільського господарства України, ані її територіальні ограни не наділені повноваженнями щодо звернення із позовами до суду для усунення виявлених порушень вимог земельного законодавства.

Відповідно до Положення Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011 не передбачено право Держсільгоспінспекції на звернення до суду з позовами про визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Стаття 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визначає компетенцію сільських, селищних, міських рад, зокрема щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Такі питання мають вирішуватись виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (пункт 34 частини 1 статті 26 Закону).

Отже, особою, уповноваженою державою для здійснення відповідних функцій щодо розпорядження земельними ділянками від імені територіальної громади в силу наведеної вище статті є Харківська міська рада, яка не може бути позивачем у даній справі, оскільки в даному випадку є відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, прокурор звернувся до суду в рамках чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та повноважних представників відповідачів та дослідивши докази, подані сторонами в обґрунтування своєї правової позиції, суд зазначає наступне.

У ході здійснення Генеральною прокуратурою України досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002973 від 08 листопада 2014 року за фактом вчинення посадовими особами Харківської міської ради кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 190, частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, встановлено факт незаконного вибуття з володіння територіальної громади м. Харкова земельної ділянки площею 2,7923 га. по вул. Білгородське шосе.

Згідно пунктів 63, 63.1, 63.2 додатку 1 до рішення 29 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 24 грудня 2008 року № 350/08 Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЦЕЗАР" надано у власність земельну ділянку (кадастровий номер :10:001:0079), яка належала територіальній громаді м. Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови, загальною площею 2,7923 га. для будівництва та подальшої експлуатації житлових комплексів по вул. Білгородському шосе.

На підставі вказаного рішення сесії Харківської міської ради № 350/08 Управлінням Державного агенства у місті Харкові видано Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЦЕЗАР" державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,7923 га., яка розташована у м. Харкові по вул. Білгородське шосе з кадастровим номером :10:001:0079, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 30 червня 2009 року за № 8.

В подальшому, вказаний державний акт припинив свою дію в результаті поділу земельної ділянки.

Прокурор у позові зазначає, що вказане рішення прийнято усупереч вимогам статті 41 Земельного кодексу України, статтями 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року №186 (Примірний статут).

Представник відповідача (Харківська міська рада) проти позову заперечує та просить суд припинити провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки по справі № 922/2848/15 господарським судом Харківської області вже було винесено рішення між тими ж сторонами, з того ж предмету та з тих самих підстав.

Представник відповідача (Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЦЕЗАР") також наданій заяві просить суд припинити провадження у справі

Суд, дослідивши матеріали справи та розглянувши заяви відповідачів про припинення провадження у справі, зазначає наступне.

Прокурор звернувся з позовом до суду про визання незаконним з моменту прийняття пунктів 63, 63.1, 63.2 додатку 1 до рішення 29 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об*єктів містобудування" від 24 грудня 2008 року № 350/08.

Крім того, зазначає, що на підставі оскаржуваного рішення було видано Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЦЕЗАР" державний акт на право вланості земельною ділянкою площею 2,7923 га. з кадастровим номером :10:001:0079.

В подальшому зазначена земельна ділянка площею 2,7923 га. зазнала поділу, внаслідок чого утворилось 11 нових земельних ділянок, у тому числі земельні ділянки з кадастровими номерами :10:001:0276 - :10:001:0281.

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням господарського суду Харківської області від 14 липня 2015 року по справі № 922/2848/15 було визнано незаконними та скасовані п.п. 63, 63.1, 63.2 додатку 1 до рішення 29 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів містобудування" від 24 грудня 2008 року №350/08; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії № 04059243, зареєстрований в Управлінні Державного земельного агентства у місті Харкові та зобов'язано Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "ЦЕЗАР" повернути територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради земельну ділянку площею 2,7923 га з кадастровим номером :10:001:0079 у первісному (придатному для використання) стані шляхом складання акту приймання-передачі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25 листопада 2015 року у справі № 922/2848/15 рішення господарського суду Харківської області від 14 липня 2015 року було скасовано, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 10 березня 2017 року постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25 листопада 2015 року у справі № 922/2848/15 залишено без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Таким чином, перш ніж припинити провадження у справі господарський суд повинен зясувати сукупність всіх вищенаведених передумов: 1) вже вирішено спір між тими ж сторонами; 2) про той же предмет; 3) з тих же підстав.

Зміна хоча б однієї з обставин, або її відсутність надає право заінтересованій особі звернутись до господарського суду з повторним позовом.

Предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Крім того п. 4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року № 18, зазначено, що припинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Предметом вищезазначених справ слугувало визнання незаконними та скасовання п.п. 63, 63.1, 63.2 додатку 1 до рішення 29 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів містобудування" від 24 грудня 2008 року №350/08.

Підставами обох справ стало порушення Харківською міською радою вимог чинного законодавства при виділенні Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЦЕЗАР" земельної ділянки, а саме статті 41 Земельного кодексу України, статтей 135, 137 Житлового кодексу України та норми Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу.

Таким чином сторони, предмет та підстави справи № 922/2096/17 та справи № 922/2848/15 є аналогічними.

Враховуючи вищенаведені обставини, та те, що є рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/2848/15, яке набрало законної сили та яким було вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, суд дійшов висновку про задоволення заяв відповідачів та необхідність припинення провадження у справі № 922/2096/17 на підставі пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до частини 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі залишається за позивачем.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до пункту 5 статті 7 Законом України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 27, 32, 33, 43, 49, пунктом 2 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Заяви відповідачів (Харківської міської ради, Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЦЕЗАР") про припинення провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі № 922/2096/17припинити

Суддя ОСОБА_3