ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р. Справа № 917/495/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Пелипенко Н.М. , суддя Істоміна О.А.

за участю:

представників сторін:

позивача не з'явився;

відповідача ОСОБА_1;

секретаря судового засідання-Кохан Ю.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 2230 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від "25" травня 2017 р. у справі № 917/495/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Союз", м. Полтава,

до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава,

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтава-Союз" звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.01.2017 р. № 02/03-рш у справі № 02-13-50/59-2016.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 25.05.2017 р. у справі № 917/495/17 (суддя Тимощенко О.М.) відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що при прийнятті оспорюваного рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.01.2017 р. № 02/03-рш у справі № 02-13-50/59-2016 відповідачем дотримано норми чинного законодавства, а доводи позивача щодо неналежного повідомлення його про вимогу щодо надання інформації від 04.11.2016 р. №02/3927 та щодо надання ним у своїй відповіді на попередню вимогу Територіального відділення відповідей на питання, що поставлені у вимозі від 04.11.2016 р. №02/3927 спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Позивач подав на зазначене рішення господарського суду першої інстанції до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що господарським судом першої інстанції не досліджено докази позивача та не здійснено аналіз тих норм матеріального права, на які послався позивач в обґрунтування позовних вимог.Зокрема, позивач зазначає про те, що господарським судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам щодо неналежного його повідомлення про вимогу відповідача від 04.11.2016 р. № 02/3927, через невручення позивачеві підприємством поштового звязку рекомендованого листа із цією вимогою відповідно до вимог постанови Кабінету міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового звязку» та безпідставного його повернення відповідачеві із поміткою «адресат вибув».На думку позивача, зазначені обставини свідчать про позбавлення його можливості отримати відповідну вимогу Територіального відділення Антимонопольного комітету України та надати на неї відповідь з незалежних від позивача причин, що виключає відповідальність останнього за ненадання запитуваної інформації

Крім цього, позивач зазначає про ненадання господарським судом першої інстанції належної правової оцінки тій обставині, що позивачем надано відповідь відповідачу на попередню вимогу останнього щодо надання інформації від 12.09.2016 р. № 02/3362 з тих самих питань, які містяться у вимозі відповідача про надання інформації від 04.11.2016 р. № 02/3927.

Також позивач посилається на те, що господарський суд першої інстанції в порушення вимог статті 77 ГПК України відмовив в задоволенні клопотання позивача за вих. № 24/05-01 від 24.05.2017 р. про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю явки його представника через його участь у розгляді іншої справи, оскільки ухвалою від 25.04.2017 р. у даній справі суд визнав явку представників сторін обовязковою.З огляду на це, позивач вважає, що господарський суд першої інстанції позбавив позивача можливості участі в судовому засіданні, що призвело до неповного зясування судом обставин, які мають значення для справи та порушення ним норм матеріального і процесуального права і т. ін.

Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 9422 від 11.09.2017 р.) та в судовому засіданні просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, з підстав, що зазначені у відзиві.

Позивач, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, не скористався своїм правом на участь в ньому, у зв'язку з чим справа розглядається за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, законність, обгрунтованість рішення та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, повторно розглянувши справу, встановлено наступне.

Полтавським територіальним відділенням Антимонопольного Комітету України на виконання доручення Антимонопольного комітету України від 06.10.2016 № 5-01/9559 щодо розгляду депутатського звернення депутата Полтавської міської ради ОСОБА_2, направленого на адресу Комітету від 03.10.2016 №121, щодо підвищення цін надання в оренду торгового місця ТОВ Полтава-Союз на комунальних ринках м. Полтави, та відповідно до доручення Антимонопольного комітету України від 01.11.2016 до № 5-01/9559 здійснюється дослідження ринку послуг з надання місць для торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на ринках м. Полтава. На підставі наведеного до суб'єктів господарювання, що надають послуги з надання торгового місця в м. Полтаві, направлені вимоги щодо надання необхідної інформації, в т.ч. до ТОВ Полтава-Союз - вимога від 04.11.2016 р. № 02/3927( а.с. 59-61).

Вимога від 04.11.2016 р. № 02/3927 направлена до ТОВ Полтава-Союз рекомендованим листом № 360 від 04.11.2016 р. Зазначений рекомендований лист (з вимогою) повернувся до відповідача 14.11.2016 року із відміткою поштового відділення адресат вибув (а.с. 62).А отже, вона залишилася без відповіді.

Розпорядженням територіального відділення від 14 грудня 2016 року № 02/69-р, розпочато розгляд справи № 02-13-50/59-2016 за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку ТОВ Полтава-Союз, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації на вимогу територіального відділення від 04.11.2016 № 02/3927 у встановлені головою територіального відділення строки.

Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 24.01.2017 прийнято рішення №02/03-рш у справі №02-13-50/59-2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Товариством з обмеженою відповідальністю Полтава-Союз, код ЄДРІЮУ 38803374 (а.с. 10-12, 73-76), яким визнано, що дії ТОВ Полтава-Союз є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації на вимогу територіального відділення від 04.11.2016 №02/3927 у встановлені головою територіального відділення строки та за це порушення на підставі абз. 4 ч. 2 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на ТОВ Полтава-Союз накладено штраф в розмірі 33983 грн.

В обґрунтування позовних вимог про визнання недійсним зазначеного рішення Адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним його повідомленням про необхідність надати відповідну інформацію та невручення йому поштового відправлення із вимогою про надання інформації від 04.11.2016 р. № 02/3927 відповідно до вимог Постанови Kабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку він був позбавлений можливості отримати зазначену вимогу, дізнатися про її зміст та обсяг і надати на неї відповідь з незалежних від нього причин, а тому не може бути притягнутий до відповідальності за її ненадання

При цьому позивач зазначає, що Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України 12.09.2016 року за вих. №02/3362 на адресу ТОВ Полтава-союз надсилалася попередня вимога про надання інформації (а.с. 13), відповідь на яку надано підприємством позивача у листах від 23.09.1016 року за вих. № 23/0101 та від 30.09.2016 року вих. №30/09-01( а.с. 14-16). Позивач стверджує, що питання, викладені у зазначеній вимозі продубльовані вимогою територіального відділення від 04.11.2016 р. №02/3927, за ненадання інформації на яку підприємство притягнуте до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене п. 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Зважаючи на наведене, на думку позивача, при розгляді справи №02-13-50/59-2016 про притягнення ТОВ Полтава-союз до відповідальності адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 02/03-рш від 24.01.2017 року допущено неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, а саме, не враховано та не надано оцінки тій обставині, що ТОВ Полтава-союз у своїй відповіді на попередню вимогу територіального відділення вже надавало відповідь на питання, які поставлені у вимозі від 04.11.2016 р . №02/3927, а також не досліджено порушення підприємством поштового зв'язку вимог Постанови Kабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку, що потягло невручення позивачу вимоги №02/3927 від 04.11.2016 року.

Це стало підставою звернення позивача з позовом до суду у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення , виходив з того, що при прийнятті оспорюваного рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.01.2017 року № 02/03-рш у справі № 02-13-50/59-2016 відповідачем дотримано норми чинного законодавства, а доводи позивача щодо неналежного повідомлення його про вимогу про надання інформації від 04.11.2016 р. №02/3927 та щодо надання ним у своїй відповіді на попередню вимогу територіального відділення відповіді на питання, поставлені у вимозі від 04.11.2016 р. №02/3927 спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, і т. ін.

Викладені вище висновки господарського суду першої інстанції, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого у справі рішення.

Статтею 17 Закону України Про Антимонопольний комітет України визначено повноваження голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, зокрема, право вимагати при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно - господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних осіб надання інформації, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 22-1 Закону України Про Антимонопольний комітет України суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно - господарського управління і контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" вимоги органу Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ним працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені строки.

Пунктом 13 ч. 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» серед порушень законодавства про захист економічної конкуренції визначено неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіальноговідділення чи нормативно-правовими актами строки

Відповідно до ч. 1 статті 52 Закону органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарюванн, юридичних осіб, фізичних осіб, групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичнихи осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзацу 4 частини 2 цієї статті за порушення, передбачені пунктом 13 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), штраф, передбачений абзацом четвертим частини другої цієї статті, - у розмірі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі по тексту Закон) за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Статтею 60 Закону передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділенняАнтимонопольного комітету України оскаржуються до господарських

судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Статтею 59 Закону передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:

неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процессуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що вимога відповідача про надання інформації від 04.11.2016 р. № 02/3927 направлена на адресу місцезнаходження ТОВ Полтава-Союз згідно з даними державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (м. Полтава, вул. Комсомольська, б. 36 кімн. 508) рекомендованим листом № 360 від 04.11.2016 р. ( а.с. 59-63). Проте рекомендований лист (з вимогою) повернувся до територіального відділення 14.11.2016 року із відміткою поштового відділення адресат вибув(а.с. 62).

Відповідно до абзацу 9 пункту 23 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від України від 29 червня 1998 року № 169-р та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22 липня 1998 року за №471/2911 (далі по тексту Правила розгляду справ), у разі, якщо вимогу про надання інформації неможливо вручити за місцезнаходженням юридичної особи чи останнім відомим місцем проживання фізичної особи, вона вважається такою, що вручена адресату, через десять днів з дня опублікування в газеті "Урядовий кур'єр" або в друкованому виданні відповідної обласної ради (за місцезнаходженням юридичної особи, останнім відомим місцем проживання фізичної особи) повідомлення про розміщення такої вимоги на офіційному веб-сайті Комітету (http://www.amc.gov.ua). У разі відсутності друкованого видання відповідної обласної ради, а також; у випадках, коли місцезнаходженням (місцем проживанням) особи є Автономна Республіка Крим, міста Київ та Севастополь, зазначене повідомлення публікується у відповідному друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження, визначеному Кабінетом Міністрів України, у якому розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме.

Як вбачається з матеріалів справи (а. с. 66), на четвертій сторінці всеукраїнської громадсько-політичної газети Зоря Полтавщини № 178-179 (22909-22910) від 22.11.2016 року опубліковано оголошення наступного змісту: Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з неможливістю вручення ТОВ Полтава-Союз () вимоги від 04.11.16 №02/3927 про надання інформації, яка була направлена до ТОВ Полтава-Союз в межах розгляду депутатських звернень ОСОБА_2 та виконання доручення АМКУ щодо підняття вартості торгових місць на комунальних ринках м. Полтави, повідомляє, що повний текст зазначеної вимоги розміщений на офіційному веб~сайті АМКУ: http://www. amc.gov. иа (в розділі Полтавське обласне ТВ). Крім того, з текстом вимоги можна ознайомитись в Полтавському обласному територіальному відділенні за адресою: м. Полтава, вул. Зигіна, 1, кімн. 320.

З урахуванням наведенного, господарський суд першої інстанції правомірно встановив, що зазначена вимога про надання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України вважається врученою позивачеві 01.12.2016 р.

В матеріалах справи відсутні докази звернення ТОВ Полтава-Союз до територіального відділення щодо ознайомлення з текстом вимоги.

Оскільки на виконання вимоги надавалося п'ять днів, то термін надання відповіді на вимогу голови територіального відділення сплинув 06.12.2016 р.

За розпорядженням голови територіального відділення від 14 грудня 2016 року № 02/69-р розпочато розгляд справи № 02-13-50/59-2016 за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку ТОВ Полтава-Союз, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації на вимогу територіального відділення від 04.11.2016 № 02/3927 у встановлені головою територіального відділення строки.

Згідно з абзацем 5 частини першої статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачеві, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України Голос України, газета Кабінету Міністрів України Урядовий кур'єр, Офіційний вісник України, друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Матеріалами справи підтверджується, що у всеукраїнській громадсько-політичній газеті Зоря Полтавщини від 20.12.2016 №№ 194-195 (22925-22926) надруковано відповідне повідомлення територіального відділення (а. с. 69).

Отже, розпорядження про початок розгляду справи № 02-13-50/59-2016 вважається врученим позивачеві 30.12.2016 року.

Згідно з абзацем четвертим Правил розгляду справ, у разі, якщо немає можливості вручити копію подання з попередніми висновками особам, які беруть участь у справі, державний уповноважений, голова територіального відділення Комітету не пізніше ніж за п'ять днів до дня розгляду справи забезпечують розміщення на офіційному веб-сайті Комітету (http://www.amc.gov.ua) інформацію щодо попередніх висновків у справі, із зазначенням дати, часу і місця розгляду справи. З огляду на що на офіційному веб-сайті АМКУ: http://www.amc.gov.ua (в розділі Полтавське обласне ТВ)

10.01.2017 р. відповідачем розміщено відповідне оголошення.У всеукраїнській громадсько-політичній газеті Зоря Полтавщини від 31.01.2017 №№13-14 (22945-22946) надруковано повідомлення територіального відділення про те, що Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 24.01.2017 прийнято рішення №02/03-рш у справі №02-13-50/59-2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Товариством з обмеженою відповідальністю Полтава-Союз, (а. с. 77).

Зважаючи на наведене, господарський суд першої інстанції правомірно зазначив, що твердження позивача щодо неналежного повідомлення його про вимогу про надання інформації спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Доводи позивача щодо недослідження відповідачем при прийнятті оспорюваного рішення обставин невиконання підприємством поштового звязку вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 стосовно вручення рекомендованих листів є безпідставними, оскільки на органи Антимонопольного комітету України не покладено обовязків з перевірки причин неотримання субєктами господарювання вимог про надання інформації, в тому числі перевірки виконання підприємствами поштового звязку відповідних нормативно-правових актів щодо вручення таких вимог, а тому, отримання територіальним відділенням Антимонопольного комітету України повернутого поштовим відділенням рекомендованого листа (з вимогою про надання інформації) із відміткою адресат вибув надає йому підстави вважати неможливим вручення такої вимоги за адресою місцезнаходженням юридичної особи та діяти відповідно до вимог абзацу 9 пункту 23 Правил розгляду справ, дотримання яких відповідачем вважається врученням відповідної вимоги позивачу й відповідно, належним повідомленням останнього про надання відповідної інформації.

Крім того, позивачем не доведено суду того факту, що у своїй відповіді на попередню вимогу територіального відділення ТОВ Полтава-Союз від 12.09.2016 р. (а.с. 13-15) вже надано відповідь на питання, які поставлені у вимозі від 04.11.2016 р. №02/3927, оскільки ці вимоги є відмінними, про що свідчить їх зміст ( а. с. 13, 59-61). Зокрема співпадають лише перші питання цих вимог та 3-тє питання у вимозі від 04.11.2016 р. №02/3927 з четвертим питанням у вимозі від 12.09.2016 р. № 02/3362, різниться кількість питань у вимогах (6 у вимозі від 12.09.2016 р. № 02/3362 та 17 у вимозі від 04.11.2016 року №02/3927).

Отже, підстави для визнання недійсним рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.01.2017 року № 02/03-рш у справі № 02-13-50/59-2016 відсутні.

Доводи позивача щодо безпідставної відмови суду першої інстанції у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи є необґрунтованими.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процессу.

За змістом цієї статті, підставою для відкладення розгляду справи є не сама по собі обставина незявлення сторони в судове засідання, а неможливість розгляду справи в даному судовому засіданні, обумовлена таким незявленням.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України України зобов'язує сторони та інших учасників процесу добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до вимог статті 28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами.

Справу від імені підприємства можуть вести керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2017 року від позивача до суду першої інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням директора ТОВ "Полтава-союз" ОСОБА_3 у відпустці з 11.04.2017 р. по 07.05.2017 р. та відсутністю іншого представника. До клопотання додано копію наказу про відпустку.

Суд ухвалою від 25.04.2017 р. клопотання позивача задовольнив та відклав розгляд справи на 25.05.2017 р., тобто на місяць, створивши необхідні умови позивачеві для обґрунтування своєї позиції у справі

В судове засідання 25.05.2017 р. позивач знову не направив повноважного представника, надіславши вдруге клопотання про відкладення розгляду справи(а.с. 107), посилаючись на те, що його представник ОСОБА_4 саме в цей час приймає участь в іншому судовому засіданні.

Господарський суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні цього клопотання, пославшись на те, що позивачем не подано доказів, що його представник не мав можливості з'явитись в судове засідання (відсутні докази участі в іншому судовому процесі), він є єдиним можливим представником підприємства, за відсутності якого справа не може бути розглянута. Зокрема, враховуючи, що розгляд справи вже відкладався за клопотанням позивача, останній протягом тривалого розгляду справи не був позбавлений права та можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-третьою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Позивачем суду апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження існування обставин, які не досліджено судом першої інстанції, а тому його посилання на визнання судом ухвалою від 25.04.2017 р. обовязковості явки сторін в судове засідання як на обставину неможливості розгляду справи за відсутності його представника є необґрунтованими.

Зважаючи на наведене, господарський суд першої інстанції правомірно зазначив, що неявка позивача в судове засідання 25.05.2017 р. не перешкоджає розгляду спору по суті а розгляд справи можливий за наявними в ній матеріалами за відсутності представника позивача.

При цьому, відхиляючи клопотання позивача про відкладення розгляду справи, враховуючи, що розгляд справи вже відкладався за його клопотанням та тривав 1 місяць та 3 тижні, господарський суд першої інстанції, застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правомірно зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 р.).

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду першої інстанції відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись статтями 33, 43, 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Полтавської області від 25 травня 2017 року у справі № 917/495/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Істоміна О.А.