ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2017 р. Справа № 911/2121/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖАМП

до Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРА

про стягнення 11376,80 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 29.04.2017 року).

Обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖАМП до Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРА про стягнення 11376,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.07.2017 року порушено провадження у справі № 911/2121/17 та призначено справу до розгляду на 09.08.2017 року.

03.08.2017 року до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖАМП, в якому останній просить суд провести судове засідання по справі № 911/2121/17, яка призначене до розгляду на 09.08.2017 року о 10 год. 40 хв. в Господарському суді Київської області в режимі відеоконференції, проведення якої забезпечити у Господарському суді Харківської області.

Ухвалою від 04.08.2017 року в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖАМП про участь представника позивача у судовому засіданні 09.08.2017 року в режимі відеоконференції відмовлено.

В судове засідання 09.08.2017 року представник позивача не зявився, сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 13.07.2017 року не виконали, позивач про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, у звязку з чим розгляд справи відкладався до 04.09.2017 року.

В судове засідання 04.09.2017 року представник позивача не зявився. Представник відповідача в судовому засіданні 04.09.2017 року подав заяву про визнання позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ДЖАМП (далі - позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ФОРА (далі - відповідач, Покупець) було укладено Договір поставки № 145Х (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити ОСОБА_2 відповідно до умов Договору.

Ціна Договору складається з вартості поставленого та прийнятого Покупцем ОСОБА_2 згідно видаткових накладних за цим Договором (п. 2.2 Договору).

Оплата за ОСОБА_2 здійснюється протягом 52 календарних днів від дати поставки за умови, що Постачальник належним чином виконав п. 2.5 Договору (п. 2.6 Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом одного календарного року. У тому випадку якщо Сторони у термін не менш ніж за 20 днів до закінчення терміну дії даного Договору, не повідомлять один одного про бажання розірвати Договір або укласти новий договір, то останній вважається продовженим терміном на один рік (п. 11.1 Договору).

На виконання зобовязань за Договором позивачем протягом червня - липня 2016 року було поставлено відповідачу ОСОБА_2 на загальну суму 11376,80 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та довіреностями на отримання ТМЦ за спірний період.

Однак, відповідач в порушення норм чинного законодавства та умов Договору (п. 2.6), своєчасно та в повному обсязі свої зобовязання з оплати отриманого ОСОБА_2 не виконав, у звязку з чим за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 11376,80 грн.

Відтак, у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань щодо оплати отриманого ОСОБА_2 за Договором в строк передбачений Договором, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути 11376,80 грн. боргу.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відтак, за наслідками розгляду спору, судом встановлено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 11376,80 грн.

Відповідач в ході розгляду спору в порядку ст. 78 Господарського процесуального кодексу України подав заяву про визнання позовних вимог у справі № 911/2121/17.

Згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, підписаній відповідачем, яка долучається до справи.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що в ході розгляду спору судом встановлено зобовязання відповідача сплатити на користь позивача 11376,80 грн. заборгованості за Договором поставки № 145Х від 02.08.2013 року, що відповідачем визнано, і таке визнання позову не суперечить законодавству та не стосується прав та інтересів інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем визнані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРА (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5, код 32294897) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖАМП (61071, м. Харків, провулок Новожанівський, буд.11, код 31152349) 11376 (одинадцять тисяч триста сімдесят шість) грн. 80 коп. боргу та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.09.2017 р.

Суддя Т.П. Карпечкін