ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Справа № 904/8745/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
Куровського С.В.,
розглянувши касаційну скаргу гр. ОСОБА_4, м. Підгороднє Дніпропетровської обл.
на рішеннявід 26.01.2017 господарського суду Дніпропетровської області
та постановувід 28.03.2017 Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№ 904/8745/15 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомпублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ
доукраїнсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю торгівельної компанії "Югос", м. Дніпропетровськ
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1. фізична особа - підприємець ОСОБА_6, м. Підгороднє Дніпропетровської обл.; 2. гр. ОСОБА_4; 3. гр. Колошин В.П., м. Дніпропетровськ 4. гр. ОСОБА_8, м. Дніпро
провизнання недійсним аукціону
в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача гр. ОСОБА_4ОСОБА_9, довір.; ОСОБА_10, довір.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", позивач) звернулося до українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю торгівельної компанії "Югос" (далі -ТОВ "Югос", відповідач) з позовом про визнання недійсним аукціону від 26.06.2013 з продажу нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська обл., м. Підгорне, вул. Райдужна, 9 (далі - спірний аукціон), проведеного у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 (далі - ФОП ОСОБА_6.).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2015, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 у справі № 904/8745/15 позов задоволено. Визнано недійсним проведений відповідачем спірний аукціон від 26.06.2013, за результатами якого складено протокол віл 26.06.2013 та визнано переможцем ОСОБА_4

Постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2016 вказані судові рішення скасовані з направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Суд касаційної інстанції вказав на необхідність з'ясування, яка редакція Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а також зазначив, що припинення провадження у справі про банкрутство виключає можливість оспорювання в окремому позовному провадженні проведеного в межах справи про банкрутство аукціону з реалізації майна боржника. У цьому випадку може мати місце виключно спір щодо правомірності правочинів (договорів) про відчуження майна боржника.

При новому розгляді справи рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2017 (судді: Крижний О.М., Кеся Н.Б., Петрова В.І.) позов задоволено. Визнано недійсним проведений відповідачем спірний аукціон від 26.06.2013 з продажу нерухомого майна ФОП ОСОБА_6, за результатами якого складено протокол віл 26.06.2013 та визнано переможцем ОСОБА_4

Суд першої інстанції виходив з того, що спірний аукціон є незаконним, оскільки проведений без дотримання встановленої процедури, без проведення оцінки майна та в межах безпідставно порушеної справи про банкрутство.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 (судді: Чередко А.Є.. - головуючий, Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.) рішення суду першої інстанції залишено без змін із тих же підстав.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, третя особа - гр. ОСОБА_4 звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у справі припинити.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм процесуального права, а саме ст.ст. 43, 11112 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Скаржник вказує на невиконання судами попередніх інстанцій при новому розгляді справи обов'язкових вказівок суду касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач на підставі договору іпотеки від 27.06.2008 № 014/02-40/1831 є іпотекодержателем майна ФОП ОСОБА_6, переданого у забезпечення виконання зобов'язань останнього за кредитною угодою від 27.06.2008 № К-Д014/02-40/925/1.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2012 порушено провадження у справі № 38/5005/5057/2012 про банкрутство ФОП ОСОБА_13 в порядку ст. 47-49 Закону про банкрутство. Постановою цього ж суду від 26.06.2012 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Колошина В.П.

На виконання повноважень, передбачених ст. 25 Закону про банкрутство, 26.06.2013 ліквідатором в межах ліквідаційної процедури у справі про банкрутство здійснено реалізацію нерухомого майна боржника - житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська обл., м. Підгорне, вул. Райдужна, 9 шляхом проведення спірного аукціону, організатором якого виступив відповідач.

Проте постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2013 провадження у справі № 38/5005/5057/2012 про банкрутство ФОП ОСОБА_6 було припинено, як безпідставно порушене. Судом касаційної інстанції констатовано відсутність ознак безспірності грошових вимог кредиторів боржника.

Статтею 11112 ГПК України встановлено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції в постанові від 06.07.2016 вказав на те, що припинення провадження у справі про банкрутство виключає можливість оспорювання в окремому позовному провадженні проведеного в межах цієї справи аукціону з реалізації майна боржника. У цьому випадку може мати місце виключно спір щодо правомірності правочинів (договорів) про відчуження майна боржника.

Проте при новому розгляді справи суди попередніх інстанцій, ігноруючи обов'язкові вказівки суду касаційної інстанцій, розглянули заявлені позовні вимоги про визнання недійсним аукціону по суті, не врахувавши, що встановлення за відповідним судовим рішенням незаконності аукціону, тобто порушення порядку його організації та проведення, невідворотно викликає необхідність його повторного проведення у справі про банкрутство з метою реалізації майна боржника. У зв'язку з чим за відсутності триваючого провадження у справі про банкрутство оспорювання проведеного у цій справі аукціону не може мати місце.

У цьому випадку розгляд заявлених у даному провадженні позовних вимог, які стосуються виключно аукціону, як самостійного правочину, суперечить положенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, що була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, оскільки порушує право на ефективний засіб юридичного захисту прав та свобод.

Проте суди попередніх інстанцій зазначеного не врахували, чим припустились порушення норм ст.ст. 43, 11112 ГПК України, в зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що судами дана правильна юридична оцінка спірним правовідносинам.

У силу встановлених меж перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноважень останнього (ст. ст. 1115, 1117 ГПК України) суд касаційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені порушення та прийняти рішення по суті вимог.

За таких обставин оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню як такі, що прийняті з істотним порушенням норм процесуального права, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, обов'язкові вказівки Вищого господарського суду України, викладені в постанові від 06.07.2016 у справі № 904/8745/15 та розглянути справу згідно з вимогами чинного законодавства.

На підставі наведеного та керуючись ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, ст.ст. 43, 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу гр. ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 у справі № 904/8745/15 скасувати.

3. Справу № 904/8745/15 передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області в іншому складі суду.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді О.Є. Короткевич

С.В. Куровський