УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.09.2017Справа № 910/14871/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС"

до 1) Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМАНТ ОЙЛ"

про визнання права та про визнання відсутності права

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 118 від 01.09.2017 (вх. № 14871/17 від 04.09.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна мати належним чином посвідчені повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої особи.

Частиною 3 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

З поданої позовної заяви вбачається, що її підписано представником ТОВ "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС" ОСОБА_2

При цьому до позовної заяви додано копію довіреності від 15.06.2017, яка видана ОСОБА_2 ТОВ "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС" в особі директора ОСОБА_3

Як встановлено судом, серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б підтверджували посадове становище ОСОБА_3 як директора ТОВ "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС", як-то: наказ про призначення на посаду, протокол зборів про обрання на посаду, установчі документи юридичної особи позивача, виписка (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де було б зазначено керівника позивача тощо. А рівно, до позовної заяви не додано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 наділено достатнім обсягом повноважень для того, щоб видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів ТОВ "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС".

Крім того, довіреність на представника від 15.06.2017 додана до позовної заяви у копії, яка належним чином не засвідчена, оскільки фактично не містить зазначення назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчила копію, а також дати засвідчення копії.

Водночас, відповідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Зважаючи на наведене, у суду відсутні підстави вважати додану до позовної заяви копію довіреності від 15.06.2017 у якості доказу виконання позивачем приписів ч. 3 ст. 57 ГПК України.

Отже, суду не доведено, що позовна заява підписана особою, яка має право її підписувати, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Для перерахування судового збору при зверненні до Господарського суду міста Києва листом Головного управління Державного казначейства України у м. Києві від 30.01.2012 № 06-08/327-1049 визначено такі реквізити:

ОдержувачГоловне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві)
Банк одержувачаГоловне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві)

МФО820019
Рахунок3001
Код платежу22030101
Призначення платежуСудовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд м. Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)

У якості доказу на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, позивачем до позовної заяви додане квитанції № 0.0.825220666.1 від 14.08.2017 на суму 1600,00 грн. та № 0.0.839545413.1 від 01.09.2017 на суму 1600,00 грн.

Проте, як вбачається із вищенаведених квитанцій, позивачем неправильно зазначений платіжний реквізит "одержувача", а саме: вказано Господарський суд м. Києва, тоді як належало вказати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві).

Крім того, суд звертає увагу, що у "Призначенні платежу" наведених квитанцій не зазначено код ЄДРПОУ Господарського суду міста Києва (05379487), до якого позивач звертається з позовом.

Отже, квитанції № 0.0.825220666.1 від 14.08.2017 та № 0.0.839545413.1 від 01.09.2017 не приймаються судом у якості належного доказу сплати судового збору у встановленому порядку, а у суду відсутні підстави вважати, що позивач дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Також, відповідно до абз. 3 п.п. 2.22 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", господарським судам роз'яснено, що за відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) повертається господарським судом без розгляду.

За наведених обставин, позовна заява № 118 від 01.09.2017 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега