РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р. Справа № 906/334/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 - селищний голова;

відповідача не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору" на рішення господарського суду Житомирської області від 27.07.2017 у справі №906/334/17 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом ОСОБА_3 селищної ради Баранівського району Житомирської області

до ОСОБА_2 акціонерного товариства "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору"

про внесення змін п.1.4. та п.3.1. договору оренди землі №5/253 від 01.08.2014.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Житомирської області від 27.07.2017 у справі №906/334/17 (суддя Тимошенко О.М.) позов ОСОБА_3 селищної ради Баранівського району Житомирської області до ОСОБА_2 акціонерного товариства "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору" про внесення змін п.1.4. та п.3.1. договору оренди землі №5/253 від 01.08.2014, задоволено.

Вирішено внести зміни до пункту 1.4 та пункту 3.1 договору оренди земельної ділянки №5/253 від 01.08.2014 року, укладеного між ОСОБА_3 селищною радою та ОСОБА_2 акціонерним товариством "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору" , виклавши ці пункти договору у такій редакції:

- п. 1.4 "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1195131,37 грн.";

- п. 3.1 "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі (гривнях) шляхом перерахунку через банківську установу на рахунок орендодавця в розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки, що складає 143415,76грн. на рік."

Рішення господарського суду мотивоване тим, що оскільки нормативна грошова оцінка земельної ділянки є незалежним економічним показником, що відображає очікуваний чи фактичний дохід, який можна отримати від найбільш ефективного використання земельної ділянки з урахуванням установлених обтяжень та обмежень у відповідний період, тобто є регульованою ціною, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати у разі зміни (визначення) нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постановах від 06.12.2010 року у справі № 2-1/10068-2008, від 27.12.2010 року у справі № 27/15-10), відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач ОСОБА_4 акціонерне товариство "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Волинської області у справі №903/130/17 від 22.02.2017 в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат змінити, виключивши з них зайво стягнуті суми.

Вважає, що господарським судом Житомирської області не дослідив, що ніякої іншої грошової оцінки земельної ділянки, ніж тої, що була проведена 10.10.2014 та введено в дію ОСОБА_3 селищною радою 01.01.2016, проведено не було. А тому, нормативна грошова оцінка орендованих ПАТ «ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору» земельних ділянок, відповідно до чинного законодавства та виходячи із введеною в дію ОСОБА_3 селищною радою 01.01.2016 новою «Технічною документацією по визначенню нормативної грошової оцінки земель смт ОСОБА_3» повинно проіндексовуватися на підставі щорічних даних Держгеокадастру зі значенням коефіцієнта індексації нормативно грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.05.2017, колегією суддів у складі: головуюча суддя Гудак А.В., суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 07.09.2017.

04.09.2017 на адресу суду від позивача ОСОБА_3 селищної ради надійшов відзив в якому просить суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення господарського суду Житомирської області від 27.07.2017 по справі №906/334/17 без змін..

04.09.2017 на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору" надійшло клопотання в якому просить суд зупинити провадження у справі №906/334/17 до вирішення пов`язаної з нею справи №273/884/17, що розглядається Баранівським районним судом Житомирської області. В обґрунтування даного клопотання відповідач зазначає, що 07.08.2017 ПАТ "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору" подав адміністративний позов до Баранівського районного суду щодо скасування рішення №155 від 10.02.2017. На підтвердження даної обставини до поданого клопотання додає, витяг з ЄДРСР ухвали Баранівського районного суду Житомирської області про відкриття провадження від 14.08.2017 по справі №273/884/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору" до ОСОБА_3 селищної ради Баранівського району Житомирської області про скасування рішення шістнадцятої позачергової сесії селищної ради сьомого скликання від 10.02.2017 № 155,

Представник позивача в судовому засіданні 07.09.2017 заперечив клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов`язаної з нею справи №273/884/17, що розглядається Баранівським районним судом Житомирської області.

В судовому засіданні 07.09.2017 представник позивача апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі, вважає рішення господарського суду Житомирської області від 27.07.2017 у справі №906/334/17 законним та обґрунтованим, просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання 07.09.2017 відповідач, своїх представників не направив, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Стосовно клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов`язаної з нею справи №273/884/17, що розглядається Баранівським районним судом Житомирської області, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Пунктом 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Оскільки, апеляційний суд у відповідності до ст. 101 ГПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду на момент його винесення, підстав для його задоволення не вбачає.

Однак, колегія суддів зазначає, що при позитивному вирішенні справи №273/884/17, відповідач не позбавлений права звернутись до суду з заявою у відповідності до вимог ХІІІ розділу ГПК України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.09.2017 розгляд справи відкладено на 13.09.2017 об 11:30 год. у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького,59 у залі судових засідань № 6. Зобов`язано ОСОБА_3 селищну раду Баранівського району Житомирської області надати суду для огляду в судовому засіданні наступні документи: витяг з Держгеокадастру, щодо затвердження технічної документації земельної ділянки за кадастровим №:02:002:0253; рішення ОСОБА_3 селищної ради Баранівського району Житомирської області 2014 року про затвердження нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим №:02:002:0253 (договір оренди №5/253 від 01.08.2014); довідку Державної фіскальної служби щодо індексації вказаної земельної ділянки станом на 2017 рік. У разі відсутності даних документів надати письмові пояснення з обґрунтуванням даних обставин.

В судовому засіданні 13.09.2017 представник позивача апеляційну скаргу заперечив в повному обсязі, на виконання вимог ухвали суду від 07.09.2017 надав суду належним чином завірені копії витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.01.2017 №28-608-99.3-83/2-17; рішення сорок сьомої чергової сесії ОСОБА_3 селищної ради шостого скликання від 12.12.2014 «Про внесення змін до рішення 43 позачергової сесії від 26.06.2014 №637 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками, (при поділі земельної ділянки) загальною площею 10,7160 га на десять ділянок пл..2,7652 га, пл..1,1723 га, 0,6593 га, 0,6342 га, 0,9438 га, 0,6942 га, 0,7204 га, 1,2669 га 1,6275 га, 0,2322 га ВАТ «ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору»; рішення сорок сьомої чергової сесії ОСОБА_3 селищної ради шостого скликання №693 від 12.12.2014 «Про затвердження технічної документації по визначенню нормативної грошової оцінки земель смт. Першотравенськ; рішення п`ятої чергової сесії ОСОБА_3 селищної ради сьомого скликання № 53 від 28.01.2016 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок ПАТ «ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору» в зв`язку з введенням в дію з 01.01.2016 року нової «Технічної документації по визначенню нормативної грошової оцінки земель смт. Першотравенськ».

В судове засідання 13.09.2017 відповідач, своїх представників не направив, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (із змінами і доповненнями) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника позивача в судових засіданнях 07.09.2017, 13.09.2017 обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Житомирської області від 27.07.2017 у справі №906/334/17 слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2014 між ОСОБА_3 селищною радою (орендодавець) та ОСОБА_2 акціонерним товариством "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору" (орендар) укладено договір оренди землі №5/253, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку категорії земель промислової власності, транспорту та зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, із земель комунальної власності територіальної громади ОСОБА_3 селищної ради, яка знаходиться в межах села Першотравенськ по вул. Комсомольська 1, кадастровий номер: :02:002:0253, відповідно до рішення 43 сесії ОСОБА_3 селищної ради від 26.06.2014 року №637 (а.с.10-11).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.4 даного договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею: 0,6942 га., у тому числі, під зеленими насадженнями -0,4482 га. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: нежитлові будівлі площею 0,246 га., які належать орендарю на правах власності. Нормативна-грошова оцінка земельної ділянки становить 729395,94 грн.

Договір укладено строком на 49 років (п.2.1.договору).

Згідно п.п. 3.1, 3.2 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі (гривнях) шляхом перерахунку через банківську установу на рахунок орендодавця в розмірі 3,9% від нормативно-грошової оцінки, що складає 28446,44 грн. на рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Розмір орендної плати переглядається раз на рік у разі: - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом( п.3.4 договору).

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, а цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості.

Згідно п.11.1 договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Вказаний договір підписаний повноважними представниками сторін, скріплено відбитками печаток останніх.

Рішенням сорок третьої позачергової сесії ОСОБА_3 селищної ради шостого скликання від 26.06.2014 №637 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками, (при поділі земельної ділянки) загальною площею 10,7160 га на десять ділянок серед яких є площею 0,6942 га кадастровий номер :02:002:0253 ПАТ «ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств іншої промисловості, виготовлення договорів оренди на земельні ділянки по вул. Комсомольській, 1, смт. Першотравенськ на території ОСОБА_3 селищної ради Баранівського району Житомирської області(а.с. 18).

Рішенням п'ятої чергової сесії ОСОБА_3 селищної ради сьомого скликання № 53 від 28.01.2016, яке прийнято за результатами розгляду клопотання ПАТ «ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору» в зв`язку з введенням в дію 01.01.2016 нової "Технічної документації по визначенню нормативної грошової оцінки земель смт. Першотравенськ" вирішено внести зміни виклавши п.1.4 та п.3.1. в новій редакції до ряду договорів серед яких є договір оренди №5/253 від 01.08.2014 "п.1.4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1127601,28грн.", "п.3.1. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом перерахунку через банківську установу на рахунок орендодавця в розмірі 3,15% від нормативної грошової оцінки, що складає 35519,44грн. на рік"(а.с. 19-20).

В подальшому дані зміни оформлені укладенням між позивачем та відповідачем додаткової угоди № 2 від 06.02.2016 про внесення змін до договору оренди землі №5/253 від 01.08.2014. (а.с.21).

Рішенням шістнадцятої позачергової сесії ОСОБА_3 селищної ради сьомого скликання № 155 від 10.02.2017, відповідно до пункту 8 підрозділу 6 Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 20.12.2016 №1791-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році»), на виконання пункту 289.3, статті 289 Податкового кодексу України, ст. 93 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та протоколу громадських слухань вирішено внести зміни до п.п.1.4 та 3.1 договору №5/253 від 01.08.2014, а саме: "п.1.4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1195131,37грн.", "п.3.1. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом перерахунку через банківську установу на рахунок орендодавця в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки, що складає 143415,76грн. на рік" (а.с.22).

Позивачем на виконання даного рішення №155 від 10.02.2017 надіслано на адресу відповідача лист №85 від 15.02.2017 з проханням підписати ряд додаткових угод серед яких є додаткова угода №3 до договору №5/253 від 01.08.2014(а.с. 24). Даний лист відповідач отримав 21.02.2017 про що свідчить опис вкладення до листа та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25-26).

Матеріалами справи встановлено, що відповідач не надав відповідь на лист-пропозицію у встановлений термін, що стало підставою для звернення до суду з позовом про внесення вищевказаних змін до договору оренди землі від 01.08.2014.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам колегія суддів вважає правомірно зауважити про наступне.

У відповідності до ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Земельні відносини, відповідно до ст. 3 ЗК України, регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Так, ст. 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є, зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого надавати органу доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган доходів і зборів про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

За приписами ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, положеннями якого передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (ст. 288 ПК України). Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (ст. 288.5.1 ПК України).

Відповідно до норм підп. 14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до підп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно зі ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати:

а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки;

б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом;

в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Граничний розмір річної орендної плати за земельну ділянку є передумовою для приведення положень спірного Договору оренди землі у відповідність до вимог закону в частині визначення розміру орендної плати.

Відповідно до ст. 289 ПК України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Проведення нормативної грошової оцінки землі здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про оцінку земель".

Згідно з ст. 1, ч. 5 ст. 5, ч.1 ст.13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами; нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Згідно з п. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Нормами ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» установлено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу та інше.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм випливає, що підставою для користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, є відповідне рішення місцевої ради та договір оренди, укладений на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Матеріалами справи встановлено, що рішення ОСОБА_3 селищної ради №155 від 10.02.2017 року "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок ПАТ "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору", яким відповідно до пункту 8 підрозділу 6 Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 20.12.2016 №1791-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році»), на виконання пункту 289.3, статті 289 Податкового кодексу України, ст. 93 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та протоколу громадських слухань вирішено внести зміни до п.п.1.4 та 3.1 договору №5/253 від 01.08.2014, а саме: "п.1.4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1195131,37грн.", "п.3.1. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом перерахунку через банківську установу на рахунок орендодавця в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки, що складає 143415,76грн. на рік", є чинним і на момент розгляду справи №906/334/17 в суді першої інстанції у судовому порядку не оскаржувалося та незаконним не визнавалося, а отже відповідно до норм Конституції України є обов'язковим до виконання на території ОСОБА_3 селищної ради.

Крім того, колегією суддів встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача лист №85 від 15.02.2017 з проханням підписати ряд додаткових угод серед яких є додаткова угода №3 до договору №5/253 від 01.08.2014 в якій передбачені вищезгадані зміни.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що надсилання відповідачу пропозиції про внесення змін до спірного договору оренди є виключно правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання вимог ст. 188 ГК України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору. (Дана правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2012 року у справі № 28/5005/640/2012 з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 року)

Колегією суддів встановлено, що рішенням тринадцятої позачергової сесії ОСОБА_3 селищної ради сьомого скликання №141 від 22.12.2016, затверджено «Положення про порядок визначення розміру орендної плати при укладені договорів оренди землі в смт. Першотравенськ» (а.с.52-58).

Відповідно до п.1.1 дане положення розроблено з метою створення єдиних організаційно-правових та економічних засад визначення та справляння орендної плати за земельні ділянки, орендодавцем яких згідно із земельним законодавством виступає ОСОБА_3 селищна рада, створення сприятливих умов для раціонального використання земельних ділянок орендарями та забезпечення додаткових надходжень до селищного бюджету платежів за оренду землі.

Базою для обчислення орендної плати є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка надається в оренду. Розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється відповідно до їх функціонального призначення у розрізі економіко-планувальних зон смт. Першотравенськ згідно з грошовою оцінкою. Показники оцінки підлягають щорічного станом на 1 січня уточнення на коефіцієнт індексації відповідно до порядку, встановленого чинним законодавством. У договорі оренди враховується останній коефіцієнт індексації, від якого розраховано таку оцінку та з якого року вона діє (п. 2.3 положення).

Пунктом 2.4 положення передбачено, що розмір річної орендної плати може встановлюватись на рівні 12 відсотків від нормативно грошової оцінки для суб`єктів підприємницької діяльності, будівлі яких розміщені в центральній частині селища та які мають максимально сприятливі умови для ведення підприємницької діяльності (наявні під`їздні шляхи з твердим покриттям та оптимальне вирішення проблем з наданням послуг з водопостачання та водовідведення).

Рішення про зміну розміру орендної плати за земельну ділянку приймає сесія ОСОБА_3 селищної ради відповідним рішенням за поданням спеціаліста з земельних питань селищної ради (п.2.6 положення).

Пунктами 4.1, 4.2 положення, також передбачено, що встановлений згідно з розділом ІІ цього положення розмір орендної плати підлягає обов`язковому перегляду у разі: а) зміни функціонального використання земельної ділянки, передбаченого договором; зміни розміру земельного податку; змін в діючому законодавстві; змін нормативної грошової оцінки; д) підвищення цін і тарифів, встановлених законодавством. Розмір орендної плати не є сталим та змінюється у зв`язку з проведенням щорічної індексації грошової оцінки.

Нормами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ст. 188 ГК України, якого передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 ЦК України).

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Проаналізувавши положення зазначеного законодавства України, колегія суддів зазначає, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати - у разі зміни її граничного розміру.

Відповідно до п. 2.18 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

Пунктом 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» передбачено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Оскільки відповідно до частини першої статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, внесення змін до договору оренди землі у разі зміни ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів уповноваженим органом повинно здійснюватися з дотриманням порядку, визначеного цією статтею Господарського кодексу України. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість зміни умов договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, колегією суддів встановлено, що розмір орендної плати (12%), який запропоновано позивачем, визначено у межах граничних розмірів платежу за оренду земельної ділянки державної чи комунальної власності, передбачених статтею 288 Податкового кодексу України. Так, вказаний розмір був встановлений на рівні допустимого рівня орендної плати, встановленого вищезазначеної нормою Податкового кодексу України, у розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки вищезазначеної земельної ділянки. Даний розмір також узгоджується з приписами статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, оскільки сторонами у договорі оренди земельної ділянки №5/253 від 01.08.2014 передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, та між сторонами не досягнуто згоди щодо зміни умов договору оренди землі в частині визначення розміру орендної плати судова колегія вважає, що зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 12% від її нормативної грошової оцінки.

При цьому, колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що даний позов був заявлений у зв'язку із зміною граничної ставки, на підставі якої обчислюється розмір орендної плати за землю. Враховуючи те, що запропонований позивачем розмір орендної плати за спірну земельну ділянку визначено у межах граничних розмірів такого платежу, передбачених ст. 288 Податкового кодексу України, а саме: встановлено його на рівні максимально допустимого розміру, передбаченого законом, і такі зміни умов договору зумовлені імперативними приписами чинного законодавства, колегія судів апеляційного господарського суду вважає, що позовна вимога в частині внесення змін до пункту 3.1 спірного договору з визначення розміру орендної плати виходячи з 12% від її нормативної грошової оцінки, є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимоги позивача про внесення змін у пункт 1.4 спірного договору щодо визначення нормативно грошової оцінки земельної ділянки, а саме: п. 1.4 "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1195131,37 грн."

Статями 20, 23 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що за результатами проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту складається технічна документація, яка затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Рішенням сорок сьомої чергової сесії ОСОБА_3 селищної ради шостого скликання від 12.12.2014 № 693 затверджено технічну документацію по визначенню нормативної грошової оцінки земель смт. Першотравенськ Баранівського району Житомирської області згідно технічної документації, якою станом на 28.11.2014 визначено базову вартість 1 кв.м. земель смт. Першотравенськ 75,62 грн/м.2. Введено в дію нормативну грошову оцінку землі смт. Першотравенськ з 01.01.2016. Нормативна грошова оцінка землі ОСОБА_3 селищної ради підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства(а.с. 115).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №28-608-99.3-83/2-17 від 19.01.2017 нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0253, місце розташування ділянки: Житомирська область, Баранівський район, смт. Першотравенськ), який виданий Відділом Держгеокадастру у Баранівському районі, становить 1195131,37 грн. Термін дії до 01.01.2018 року (а.с.112).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, яка у відповідності до ст. 18 цього ж Закону проводиться для земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років; а для розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, яка розраховується від нормативно грошової оцінки земель, а її розмір, визначений відповідно до приписів законодавства встановлюється в договорі.

Нормативно грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею.

Відповідно до п. 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 № 6 у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 02.03.2016 по справі №922/538/14, від 01.07.2015 по справі №916/2772/14, від 01.07.2015 по справі №916/1736/14.

Отже, як встановлено судом апеляційної інстанції, рішення ОСОБА_3 селищної ради № 155 від 10.02.2017 яким внесено зміни до п.п.1.4 та 3.1 договору №5/253, а саме: "п.1.4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1195131,37грн.", "п.3.1. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом перерахунку через банківську установу на рахунок орендодавця в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки, що складає 143415,76грн. на рік" на момент прийняття рішення суду по даній справі було чинним й у встановленому законом порядку незаконним не визнавалося, тому воно є обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 07.10.2015 по справі №922/3871/14.

Таким чином, оскільки сторонами у договорі оренди земельної ділянки передбачено зміни розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, та між сторонами не досягнуто згоди щодо зміни умов договору оренди землі в частині визначення розміру орендної плати, при цьому запропоновані позивачем редакції пунктів 1.4. та 3.1. договору щодо внесення змін до договору оренди в частині розміру орендної плати та нормативної грошової оцінки відповідають вимогам діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для внесення змін до договору оренди землі №5/253 від 01.08.2014 в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.

Відповідно до ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для зміни рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 27.07.2017 у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Житомирської області від 27.07.2017 у справі №906/334/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "ОСОБА_3 завод електротехнічного фарфору" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.