ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 справа № 905/1040/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 не зявився; не зявився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькенергоремонт", м. Донецьк
на рішення Господарського суду Донецької області
від12.06.2017 (підписано 12.06.2017)
у справі№ 905/1040/17 (суддя Г.В. Левшина)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Техномер", м. Київ
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Донецькенергоремонт", м. Донецьк
простягнення 92 106,63 грн.
В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Техномер", м. Київ (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькенергоремонт", м. Донецьк (Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 92 106,63 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.06.2017 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального права України, а висновки господарського суду викладені в рішенні не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, через несвоєчасне повідомлення його про дату та час судового засідання.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2017 розгляд справи був відкладений на 04.09.2017.

Представники сторін, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, правом участі в судовому засіданні апеляційної інстанції не скористались, про причини неявки судову колегію не повідомили, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представників сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2014 між сторонами був укладений договір поставки №ТМ-19 (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого позивач на умовах вказаного договору, в рамках виконання робіт для замовника ПАТ "Київенерго", взяв на себе зобовязання поставити у власність відповідача теплолічильники MULTICAL (товар), в асортименті, кількості, у терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в договорі та специфікації до нього, що є невідємною його частиною, а останній зобовязався прийняти товар і сплатити за нього у порядку і на умовах, визначених договором, а відповідач виконати роботи і отримати акти виконаних робіт у визначений ПАТ "Київенерго" термін.

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним Договором (п. 9.1 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, датою поставки вважається дата підписання уповноваженими представниками відповідача відповідної видаткової накладної.

Умови постачання товару EXW (Київ, склад позивача), згідно "Інкотермс-2010", якщо інше не оговорено у Специфікації до Договору (п.2.2 Договору).

Ціни на товар, що постачається позивачем, встановлюються сторонами у специфікації, яка є невідємною його частиною (п.4.2 договору).

Сторонами була підписана Специфікація №1 на суму 374 438,04 грн., якою сторони узгодили поставку найменування, кількість, ціну, загальну суму, умови оплати, та умови поставки, зокрема, теплолічильників у кількості 7 одиниць. Строк поставки: за умови наявності товару на складі позивача до 5 календарних днів, за умови відсутності товару на складі позивача до 40 днів.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено спірний товар на загальну суму 374 438,04 грн., що також підтверджується видатковою накладною від 19.01.2015 № ТМ-0000055.

Відповідно до п.п. 4.5.1 та 4.5.2 Договору сторонами було узгоджено порядок оплати:

- авансовий платіж за товар становить 30% від вартості товару за кожну специфікацію та товарну накладну;

- оплата в розмірі 70% від вартості поставленого товару за специфікацією або видатковою накладною здійснюється з відтермінуванням платежу 90 календарних днів з дати постачання товару покупцю.

Остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється після реєстрації податкової накладної позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до п. 201.10 ст. 201 і п. 11 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України та надання їх відповідачу.

Згідно видаткової накладної №ТМ-0000055 від 19.01.2015 позивачем було передано, а відповідачем на підставі довіреності №54 від 19.01.2015 прийнято товар на суму 374 438,04 грн.

Відповідачем було частково здійснено оплату за поставлений товар у розмірі 282 331,41 грн.

Через невиконання відповідачем своїх договірних обовязків в повному обсязі позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 92 106,63 грн. за вищенаведеною накладною, доказів оплати якої суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2. ст. 692 Цивільного кодексу України, Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Отже з урахуванням вищенаведеного порядку оплати, що передбачений сторонами в Договорі з моменту поставки, судова колегія вважає, що право позивача на отримання оплати в повному обсязі за поставлений товар є порушеним, починаючи з 20.04.2015.

Судовою колегією досліджені наявні в матеріалах справи докази оплати та встановлено, що неоплаченим залишився товар за накладною від 19.01.2015 № ТМ-0000055 на суму 92 106,63 грн., що поставлений згідно до Специфікації.

Оскільки факт порушення відповідачем господарського зобовязання у вигляді несвоєчасної та неповної оплати отриманого товару матеріалами справи підтверджений, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 92 106,63 грн. є вірним.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на порушення господарським судом при винесенні рішення норм процесуального права, через винесення рішення без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Судова колегія вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо позбавлення відповідача можливості надати докази на обґрунтування своїх заперечень, оскільки саме відповідач є зацікавленою стороною щодо спростування позовних вимог та був обізнаний про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, та не був позбавлений можливості надати свої заперечення в судовому засіданні 31.05.2017.

Доводи відповідача щодо несвоєчасного отримання ухвали суду першої інстанції (лише 12.06.2017) від 31.05.2017 судова колегія також вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наданою відповідачем копією поштового конверту на якому міститься штрихкодовий ідентифікатор 389.

Згідно даних розділу "Відстеження пересилання поштових відправлень" офіційного сайту УДППЗ "Укрпошта", вказане відправлення було вручено відповідачу 06.06.2017.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 12.06.2017 у справі № 905/1040/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькенергоремонт", м. Донецьк залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 12.06.2017 у справі № 905/1040/17 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3