ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Справа № 910/19080/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівБарицької Т.Л. Шевчук С.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд"
на постанову відКиївського апеляційного господарського суду 04.07.2017
у справі№ 910/19080/16
Господарського судуміста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд"
доПублічного акціонерного товариства "Банк "Софійський"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1. Публічне акціонерне товариство "Мік Мега" 2. ОСОБА_4 3. ОСОБА_5 4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронний холдинг"
провизнання поруки припиненою та зобов'язання вчинити дії
у судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача Кульчицький О.В.;
- відповідача - третіх осіб повідомлений, але не з'явився; 1. повідомлений, але не з'явився; 2. повідомлений, але не з'явився; 3. повідомлений, але не з'явився; 4. повідомлений, але не з'явився;
Розпорядженням в.о. керівника апарату Вищого господарського суду України № 08.03-04/3903 від 07.09.2017 призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі № 910/19080/16 у зв`язку з відпусткою судді Картере В.І. та запланованою відпусткою судді Кролевець О.А.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.09.2017 у справі № 910/19080/16 визначено наступний склад колегії суддів: Губенко Н.М.- головуючий (доповідач), Барицька Т.Л., Шевчук С.Р.

ВСТАНОВИВ:

19.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Софійський" про: - визнання поруки припиненою за договором поруки № 12/32/046/1 від 15.06.2015; - зобов'язання передати документи, які підтверджують виконане Публічним акціонерним товариством "Мік Мега" зобов'язання перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський", а саме: оригінал кредитного договору № 010/32/011 від 27.03.2014 із змінами та доповненнями до нього; оригінал генеральної кредитної угоди № 01/32/011 від 27.03.2014 із змінами та доповненнями до неї; оригінал іпотечного договору № 12/32/025 від 28.04.2014, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошевою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1005; оригінал договору застави обладнання № 12/32/026 від 28.04.2014, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошевою В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1007 (з урахуванням заяви про зміну предмету позову - т. 1 а. с. 222-224).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 у справі № 910/19080/16 (суддя Селівон А.М.) визнано припиненою поруку за договором поруки № 12/32/046/1, укладеним 15.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд" як поручителем, та Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський" як кредитором. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Банк "Софійський" передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд" документи, які підтверджують виконане зобов'язання Публічним акціонерним товариством "Мік Мега" перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський", а саме: - оригінал кредитного договору № 010/32/011 від 27.03.2014 із змінами та доповненнями до нього; - оригінал генеральної кредитної угоди № 01/32/011 від 27.03.2014 із змінами та доповненнями до неї; - оригінал іпотечного договору № 12/32/025 від 28.04.2014, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошевою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1005; - оригінал договору застави обладнання № 12/32/026 від 28.04.2014, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошевою В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1007.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у справі № 910/19080/16 (колегія суддів у складі: Руденко М.А. - головуючий суддя, судді Зубець Л.П., Пономаренко Є.Ю.) рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 у справі № 910/19080/16 скасовано, та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у справі № 910/19080/16, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Публічне акціонерне товариство "Банк "Софійський" надало відзив на касаційну скаргу, в якому з нею не погоджується та просить касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд" залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у справі № 910/19080/16 залишити без змін.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами попередніх судових інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається із матеріалів справи, 27.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІК МЕГА" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський" була укладена генеральна кредитна угода № 01/32/011.

27.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІК МЕГА" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський" був укладений кредитний договір № 010/32/011, відповідно до умов п. 1.1 якого банк на умовах цього договору та укладеної між сторонами генеральної кредитної угоди № 01/32/011 від 27.03.2014 відкриває позичальнику кредитну лінію у сумі 44000000,00 грн.

15.06.2015 в забезпечення виконання зобов'язань за генеральною кредитною угодою № 01/32/011 від 27.03.2014 та кредитним договором № 010/32/011 від 27.03.2014, між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІК МЕГА", Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд" було укладено договір поруки № 12/32/046/1.

При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "МІК МЕГА" були порушені умови кредитного договору, внаслідок чого у нього станом на 04.11.2015 утворилась заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський" у розмірі 38213 917,40 грн., з яких заборгованість за кредитом склала 32535 000,00 грн., 4961364,66 грн. - сума прострочених відсотків за лютий-вересень 2015 року., а також 717552,74 грн. - сума прострочених відсотків за жовтень-листопад 2015 року (по 04.11.2015 включно).

Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 06.08.2015 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський" та ОСОБА_9 було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 020/47/168 зі строком повернення 06.05.2016.

Відповідно до підпункту 3.4.3 вказаного договору ОСОБА_9 має право достроково отримати суму вкладу за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 020/47/168 від 06.08.2015, попередньо надавши заяву ПАТ "Банк "Софійський" не менше ніж за 3 банківських дні до очікуваної дати повернення вкладу.

15.12.2015 ОСОБА_9 скористалась передбаченим договором депозиту правом дотрокового отримання вкладу та подала до ПАТ "Банк "Софійський" заяву про дострокове отримання грошових коштів (вкладу) за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 020/47/168 від 06.08.2015.

Станом на 18.12.2015 сума боргу ПАТ "Банк "Софійський" перед ОСОБА_9 за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 020/47/168 від 06.08.2015 складала 50000,00 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_9 за 18.12.2015 в ПАТ "Банк "Софійський".

18.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд" та ОСОБА_9 було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув права вимагати від ПАТ "Банк "Софійський" повернення банківського вкладу за договорами банківського вкладу (депозиту) № 020/47/168 від 06.08.2015, укладеного між ПАТ "Банк "Софійський" та первісним кредитором, у сумі 50000,00 доларів США.

Листом від 18 грудня 2015 ТОВ "Альфа Фуд" та ОСОБА_9 повідомили банк про укладення ними договору відступлення, за яким сума грошових вимог до ПАТ "Банк "Софійський", що відступлені ОСОБА_9 на користь ТОВ "Альфа Фуд" за договором про відступлення прав вимоги від 18.12.2015, складає 50000,00 доларів США.

Разом з тим, 27.11.2014 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський" та ОСОБА_5 було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 020/47/159 зі строком повернення депозиту 26.02.2016.

Відповідно до пункту 3.3.3 вказаного договору ОСОБА_5 має право достроково отримати суму вкладу за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 020/47/159 від 27.11.2014, попередньо надавши заяву ПАТ "Банк "Софійський" не менше ніж за 3 банківських дні до очікуваної дати повернення вкладу.

15.12.2015 ОСОБА_5 скористався передбаченим договором депозиту правом дострокового отримання вкладу та подав до ПАТ "Банк "Софійський" заяву про дострокове отримання грошових коштів (вкладу) за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 020/47/159 від 27.11.2014.

Станом на 18.12.2015 сума боргу ПАТ "Банк "Софійський" перед ОСОБА_5 за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 020/47/159 від 27.11.2014 складала 91541,73 Євро, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_5 за 18.12.2015 в ПАТ "Банк "Софійський".

18.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Фуд" та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув права вимагати від ПАТ "Банк "Софійський" повернення банківського вкладу за договорами банківського вкладу (депозиту) № 020/47/159 від 27.11.2014, укладеного між ПАТ "Банк "Софійський" та первісним кредитором, у сумі 83000,00 Євро.

Листом від 18.12.2015 ТОВ "Альфа Фуд" та ОСОБА_5 повідомили банк про укладення ними договору відступлення, за яким сума грошових вимог до ПАТ "Банк "Софійський", що відступлені ОСОБА_5 на користь ТОВ "Альфа Фуд" за договором про відступлення прав вимоги від 18.12.2015, складає 83000,00 Євро.

Водночас, 06.06.2014 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Охоронний холдінг" було укладено договір банківського рахунку № 3335, за яким залишок грошових коштів на рахунку ТОВ "Охоронний холдінг" в ПАТ "Банк "Софійський" становив 16062185,57 грн.

17.12.2015 ТОВ "Охоронний холдінг" подано банку на виконання платіжне доручення № 1 від 17.12.2015, яким доручено ПАТ "Банк "Софійський" перерахувати грошові кошти, що знаходяться на р/р ТОВ "Охоронний холдінг" № 3335, відкритому на підставі договору банківського рахунку №3335 від 06 червня 2014 року на р/р ТОВ "Охоронний холдінг" №7259 в ПАТ "ПУМБ" (МФО 334851).

Однак, станом на 22.12.2015 зазначене платіжне доручення № 1 від 17.12.2015 ПАТ "Банк "Софіївський" виконане не було.

Також, 09.09.2015 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Охоронний холдінг" було укладено депозитний договір № 020/47/021 на суму 20000000,00 грн. зі строком повернення 21.01.2016.

За умовами п. 3.3.3 вказаного депозитного договору ТОВ "Охоронний холдінг" має право достроково отримати суму вкладу за депозитним договором № 020/47/021 від 09.09.2015, попередньо надавши заяву ПАТ "Банк "Софіївський" не менше ніж за 3 банківських дні до очікуваної дати повернення вкладу.

15.12.2015 ТОВ "Охоронний холдінг" скористалось передбаченим договором депозиту правом щодо дострокового повернення суми вкладу, подало ПАТ "Банк "Софіївський" заяву про дострокове отримання грошових коштів (вкладу) за депозитним договором № 020/47/021 від 09.09.2015.

Станом на 18.12.2015 сума боргу ПАТ "Банк "Софійський" перед ТОВ "Охоронний холдинг" за депозитним договором № 020/47/021 від 09.09.2015 складала 20000000,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку ТОВ "Охоронний холдінг" з 09.09.2015 по 18.12.2015 в ПАТ "Банк "Софійський".

22.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Охоронний холдінг" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув належне первісному кредитору право вимоги до ПАТ "Банк "Софійський" щодо сплати первісному кредитору грошових коштів на підставі укладених між первісним кредитором та боржником: - депозитного договору № 020/47/0211 від 09.09.2015 на суму 20000000,00 грн.; - договору банківського рахунку № 3335 від 06.06.2014, за яким залишок грошових коштів на рахунку ТОВ "Охоронний холдінг" в ПАТ "Банк "Софійський" станом на 22.12.2015 становить 16062185,57 грн.

Листом від 22.12.2016 ТОВ "Альфа Фуд" та ТОВ "Охоронний холдінг" повідомили банк про укладення ними договору відступлення прав вимоги, за яким сума грошових вимог до ПАТ "Банк Софійський", що відступлені ТОВ "Охоронний холдінг" на користь ТОВ "Альфа Фуд" за договором про відступлення прав вимоги від 22.12.2015, складає 36062185,57 грн.

22.12.2015 позивач направив ПАТ "Банк "Софійський" заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій ТОВ "Альфа Фуд", визнаючи солідарні боргові зобов'язання перед ПАТ "Банк "Софійський" станом на 22.12.2015, на суму 39187488,22 грн., на підставі ст. 601 ЦК України повідомило останнього про зарахування грошових вимог ТОВ "Альфа Фуд" до ПАТ "Банк Софійський", які виникли відповідно до вищевказаних договорів банківського вкладу (депозиту) та договору банківського рахунку, загальна сума яких станом на 22.12.2015 склала 39359924,34 грн. та про припинення грошового зобов'язання товариства перед банком за договором поруки № 12/32/046/1 від 15.06.2015 в сумі 39187488,22 грн., внаслідок зарахування однорідних грошових вимог заборгованість ТОВ "Альфа Фуд" як позичальника, перед банком погашена, а борг банку склав 172436,12 грн.

Обгрунтовуючи підстави позову позивач посилається на те, що відповідач не визнає факт належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд" на підставі договору поруки № 12/32/046/1 від 15.06.2015 зобов'язань за кредитним договором № 010/32/011 від 27.03.2014.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно із ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 202, 203 ГК України зобов'язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Не допускається зарахування зустрічних вимог, зокрема у випадках, встановлених договором або законом (ч. 5 ст. 602 ЦК України).

За змістом названих правових норм залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи.

Статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, на відміну від апеляційного господарського суду, встановивши, що ТОВ "Альфа Фуд" є боржником банку за кредитним договором № 010/32/011 від 27.03.2014 згідно із договором поруки № 12/32/046/1 від 15.06.2015, а банк є боржником ТОВ ТОВ "Альфа Фуд" за договорами банківського вкладу (депозиту) №№ 020/47/168, 020/47/159, 020/47/021 та договором банківського рахунку № 3335, права вимоги за якими набуто останнім за договорами відступлення прав вимоги від 18.12.2015 та від 22.12.2015, отже, зазначені вимоги є зустрічними; 22.12.2015 ТОВ "Альфа Фуд" звернулося до банку із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 39187488,22 грн.; банком не заявлялась відмова від зарахування зустрічних однорідних вимог та спростування чинності цієї заяви у судовому порядку; не містять матеріали справи й будь-яких доказів того, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Софійський" визнала нікчемним правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою ТОВ "Альфа Фуд" № 632/17 від 22.12.2015; дійшов правомірного висновку про те, що зобов'язання позивача, як поручителя, з повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом відповідно до кредитного договору № 010/32/011 від 27.03.2014 припинились повністю 22.12.2015 у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних грошових вимог на підставі ст. 601 ЦК України, відтак порука за договором поруки № 12/32/046/1, укладеним між ТОВ "Альфа Фуд" як поручителем та Публічним акціонерним товариством "Банк "Софійський" як кредитором, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/32/011 від 27.03.2014 є припиненою на підставі ст. 559 ЦК України у зв'язку із припиненням основного зобов'язання.

Водночас, частиною 1 ст. 556 ЦК України передбачено, що після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Згідно із п. 2.2.1 договору поруки № 12/32/046/1 банк зобов'язаний після виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором надати поручителю документи, які підтверджують обов'язок позичальника за кредитним договором.

Поручитель, відповідно до п. 2.3.3 договору поруки № 12/32/046/1, має право у разі виконання поручителем зобов'язань позичальника за кредитним договором отримати від банка усі документи, які підтверджують обов'язок позичальника за кредитним договором.

Отже, суд першої інстанції встановивши, що поручителем перед банком виконано зобов'язання за кредитним договором; беручи до уваги те, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань за договором поруки в частині передачі поручителю документів, які підтверджують обов'язок позичальника за кредитним договором, відтак дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача передати документи, які підтверджують обов'язок позичальника за кредитним договором.

Водночас, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд правомірно відхилив посилання відповідача на положення ст. ст. 36, 46, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з огляду на таке.

Спеціальним законом, яким унормовано процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідацію банків, є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно із яким тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 2 цього Закону).

Стаття 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачає, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Згідно із пункт 3.3 глави 3 розділу II Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду від 5 липня 2012 року № 2, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року за № 1581/21893 (у редакції від 30.11.2015) Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в неплатоспроможному банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

За пунктом 3.6 глави 3 розділу II Положення з дня призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію: - призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради, правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту); - виконавчою дирекцією Фонду надається доручення уповноваженому структурному підрозділу Фонду організувати повідомлення банків, Державної служби фінансового моніторингу України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Міністерство фінансів України, Державну фіскальну службу України, Міністерство внутрішніх справ України, Державну виконавчу службу України, Генеральну прокуратуру України, Службу безпеки України, Пенсійний Фонд України, спеціалізовані небанківські іпотечні фінансові установи другого рівня, про здійснення Фондом тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію. Повідомлення направляються Фондом від імені Фонду.

Судом першої інстанції встановлено, постановою Правління Національного банку України № 916 від 22.12.2015 ПАТ "Банк "Софійський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 235 від 22.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Софійський" запроваджено з 23.12.2015 до 22.03.2016 включно процедуру виведення ПАТ "Банк "Софійський" з ринку та запроваджено в банку тимчасову адміністрацію, призначено Уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк "Софійський" Куліша В.М. строком на три місяці з 23.12.2015 до 22.03.2016 включно.

Отже, суд першої інстанції встановивши, що Фонд гарантування вкладів розпочав виведення ПАТ "Банк "Софійський" з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Софійський" з 23.12.2015, в той час як зарахування зустрічних однорідних вимог відбулося 22.12.2015, тобто до запровадження у ПАТ "Банк "Софійський" тимчасової адміністрації, дійшов обгрунтованого висновку, що заборона здійснення зарахування зустрічних вимог, встановлена ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не застосовується до спірних правовідносин.

Водночас, суд апеляційної інстанції приймаючи постанову у справі не спростував наведені висновки суду першої інстанції, а відтак припустився порушення та неправильного застосування норм процесуального права (приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності).

Так, апеляційний господарський суд зазначаючи про те, що встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження та положення щодо порядку задоволення вимог кредиторів банку при тимчасовій адміністрації є імперативними і застосовуються навіть за умови подання заяви про зарахування однорідних вимог до введення тимчасової адміністрації, в порушення вимог ст. 105 ГПК України, не зазначив норми законодавства якими він керувався дійшовши даного висновку.

Крім того, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає безпідставним посилання суду апеляційної інстанції на постанову Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 6-2047цс16, оскільки у даній постанові зроблено висновок про те, що в період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог третьої особи має здійснюватися в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених статтею 52 Закону, у зв'язку з чим припинення зобов'язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, які фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку статті 52 Закону, не допускається, в той час як у даній справі припинення зобов'язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відбулося до введення тимчасової адміністрації.

Також, суд касаційної інстанції вважає безпідставним посилання апеляційного господарського суду на постанови Вищого господарського суду України від 06.04.2016 у справі № 911/4304/15, від 01.10.2015 у справі № 910/10650/15, оскільки правовідносини між сторонами у зазначених справах та у справі, яка розглядається, не є аналогічними.

У зв'язку з цим, не можна визнати висновки суду апеляційної інстанції такими, що ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, як це передбачено ст. 43 ГПК України.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що постанова апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд" задовольнити.

Скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у справі № 910/19080/16.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 у справі № 910/19080/16 залишити в силі.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО

Судді Т.Л. БАРИЦЬКА

С.Р. ШЕВЧУК