РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017Справа №910/5561/17

За позовом Корпорації «Артеріум»

до Акціонерної компанії «Дори-Дармон»

про стягнення 48 736 дол. США 80 центів, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 27.03.2017 складає 1 321 964,21 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Задорожна Л.Г., за довіреністю;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корпорація «Артеріум» (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерної компанії «Дори-Дармон» (далі - відповідач) про стягнення 48 736 дол. США 80 центів, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 27.03.2017 складає 1 321 964,21 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 28.09.2016 року між Корпорацією "Артеріум" (продавець) та Акціонерною компанією «Дори-Дармон» (покупець) було укладено Контракт №EXP-205/16, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупця на умовах, в об'ємах і в порядку, передбаченому вказаним Контрактом, а покупець зобов'язався прийняти товар й оплатити його згідно з даним Контрактом. Як зазначає позивач, на виконання умов Договору він здійснив поставку товару на загальну суму в розмірі 48736,80 доларів США, проте відповідачем неналежним чином виконуються умови Договору в частині своєчасної та повної оплати. Таким чином, заборгованість відповідача перед Корпорацією "Артеріум" становить 48736,80 доларів США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 11.09.2017, в порядку ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі № 910/5561/17 було зупинено, у зв'язку зі зверненням до Господарського суду міста Ташкент (Республіка Узбекистан) із судовим дорученням.

24.04.2017 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшов переклад позовної заяви та ухвали суду від 05.04.2017 на російську мову.

31.05.2017 Господарським судом міста Києва було направлено до Господарського міста Ташкент (Республіка Узбекистан) доручення про вручення документів.

09.08.2017 до Господарського суду міста Києва з Господарського суду міста Ташкент надійшла ухвала від 11.07.2017 про вручення судових документів.

08.09.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Також, 08.09.2017 представником відповідача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, серед яких, зокрема Заява, у якій відповідач проти позову не заперечує, позов визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача та у найкоротший термін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 провадження у справі № 910/5561/17 було поновлено.

У судовому засіданні 11.09.2017 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 11.09.2017 не з'явився, про час, дату та місце судового засідання належним чином повідомлений, що підтверджується ухвалою Господарського суду міста Ташкент від 11.07.2017, з якої вбачається, що у судовому засіданні 11.07.2017 був присутній представник Акціонерної компанії «Дори-Дармон» - Д.Ж. Ахматов, який і отримав ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2017 про порушення провадження у справі № 910/5561/17, що також підтверджується Підтвердженням про вручення документа.

Також, до поданого представником АК «Дори-Дармон» 08.09.2017 клопотання, було долучено заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, за результатами розгляду якого, суд вважає за можливе розглянути справу № 910/5561/17 за відсутності представника відповідача.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.09.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2016 року між Корпорацією «Артеріум» (далі - продавець, позивач) та Акціонерною компанією «Дори-Дармон» (далі - покупець, відповідач) було укладено Контракт № ЕХР-205/16 (далі - Контракт), згідно п. 1.1 якого, продавець зобов'язується передати у власність покупця на умовах, в обсязі та в порядку, передбаченого Контрактом, медичні препарати, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його відповідно до Контракту.

Відповідно до п. 1.2 Контракту поставка товару відбувається на підставі специфікації, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію товару і є невід'ємною частиною цього Контракту (далі - специфікація). При цьому покупець не має права відмовлятись від товару, погодженого сторонами в специфікації.

Пунктом 1.3 Контракту визначено, що покупець зобов'язується оплатити товар згідно разових специфікацій до даного Контракту.

Згідно з п. 1.5 Контракту отримувачем товару по даному Контракту є Акціонерна компанія «Дори-Дармон», Республіка Узбекистан, місто Ташкент, площа Чорсу, 21.

За умовами пункту 2.2 Контракту валютою платежів є долари США.

У відповідності до п. 2.3 Контракту ціни у даному контракті розуміють як ціни СІР - Ташкент, і включають у себе вартість товару, мито та податки, вартість упаковки та маркування, транспортні витрати, страхування.

Поставка товару здійснюється на умовах: фрахт/перевезення та страхування сплачено до (СІР) - Ташкент, станція призначення: Митний пост - «Арк Булок», місто Ташкент, вулиця Самарканд йули, 36, код 26003; Митний пост - «СТК Ташкент Аєро», місто ташкент Аеропорт, код 00102 (п. 3.1 Контракту).

Пунктом 5.1 Контракту визначено, що оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США по реквізитам продавця в наступному порядку: банківський переказ на рахунок продавця з відстрочкою платежу 60 (шістдесят) календарних днів, з дня оформлення міжнародної транспортної накладної (СМR) в м. Києві або авіатранспортної накладної (Air Waybill) в аеропорту Бориспіль.

Даний Контракт вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання (п. 6.1 Контракту).

Специфікацією №11 від 21.12.2016 року до Контракту №EXP-205/16 від 28.09.2016 року Сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну та загальну суму в розмірі 48736,80 доларів США.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання умов Контракту №EXP-205/16 від 28.09.2016 року він поставив відповідачу товар на суму в розмірі 48736,80 доларів США, що підтверджується авіатранспортною накладною (Air Waybill) № 3 від 03.01.2017, електронною митною декларацією №125140001/2016/628227, вантажною (ввізною) митною декларацією №EDQ086978, а також виставив відповідачу інвойс №EXP-205/16-11 від 21.12.2016 року на суму 48736,80 доларів США. Відповідачем неналежним чином виконуються умови Договору в частині своєчасної та повної оплати. Таким чином, заборгованість відповідача перед Корпорацією "Артеріум" становить 48736,80 доларів США.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Корпорації "Артеріум" підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Контракту №EXP-205/16 від 28.09.2016 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Контракту №EXP-206/16 від 28.09.2016 року позивач поставив товар на суму в розмірі 48736,80 доларів США, що підтверджується авіатранспортною накладною (Air Waybill) № 3 від 03.01.2017, електронною митною декларацією №125140001/2016/628227, вантажною (ввізною) митною декларацією №EDQ086978, а також виставив відповідачу інвойс №EXP-205/16-11 від 21.12.2016 року на суму 48736,80 доларів США, проте відповідачем не була здійснена оплата за отриманий товар у повному обсязі.

Пунктом 5.1 Контракту передбачено, що оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США за реквізитами Продавця в наступному порядку: банківський переказ на рахунок Продавця з відстрочкою платежу 60 календарних днів, від дати складання міжнародної транспортної накладної (CMR) в м. Києві або авіатранспортної накладної (Air WAYbill) в аеропорту Бориспіль.

Враховуючи що авіатранспортна накладна (Air Waybill) № 3 складена 03.01.2017, суд дійшов висновку, що свій обов'язок з оплати за поставлений позивачем товар за Специфікацією № 11 від 21.12.2016 до Контракту № EXP-205/16 від 28.09.2016 (за авіатранспортною накладною (Air Waybill) № 3 від 03.01.2017) відповідач повинен був здійснити у строк до 03.03.2017 (включно).

Таким чином, заборгованість Акціонерної компанії «Дори-Дармон» перед Корпорацією "Артеріум" за Контрактом №EXP-205/16 від 28.09.2016 року становить 48736,80 доларів США, що не заперечувалось відповідачем.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження оплати відповідачем грошових коштів Корпорації "Артеріум" в розмірі 48736,80 доларів США.

При цьому, суд звертає увагу, що умовами п.15.2 Контракту сторони погодили, що у випадку, якщо сторони не дійдуть згоди, всі спори підлягають передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва. Сторони з Контракту або у зв'язку з ним повинні розглядатись виходячи з умов Контракту, в частині, що не врегульована Контрактом підлягають застосуванню Міжнародні правила тлумачення торгових термінів "ИНКОТЕРМС" (2010), а також матеріальне і процесуальне право України.

Відповідно до статті 129 Господарського кодексу України іноземці та особи без громадянства при здійсненні господарської діяльності в Україні користуються такими самими правами і мають такі самі обов'язки, як і громадяни України, якщо інше не передбачено цим Кодексом, іншими законами. Іноземні юридичні особи при здійсненні господарської діяльності в Україні мають такий самий статус, як і юридичні особи України, з особливостями, передбаченими цим Кодексом, іншими законами, а також міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, пунктом першим частини першої статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно з пунктом другим статті 4 Угоди "Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності" (дата підписання Україною: 20.03.1992; дата ратифікації: 19.12.1992; дата набуття чинності для України: 19.12.1992) компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду. При наявності такої угоди суд іншої держави - учасниці Співдружності припиняє виробництво у справі за заявою відповідача, якщо така заява зроблена до прийняття рішення у справі.

Отже, суд зазначає, що відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору поставки, не здійснив оплату вартості товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 48736,80 доларів США - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерної компанії «Дори-Дармон» (100021, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, пл. Чорсу, 21; ідентифікаційний код: 201389395) на користь Корпорації «Артеріум» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 139; ідентифікаційний код: 33406813) заборгованість в розмірі 48 736 (сорок вісім тисяч сімсот тридцять шість) доларів США 80 центів, що у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 27.03.2017 складає 1 321 964 (один мільйон триста двадцять одна тисяча дев'ятсот шістдесят чотири) грн. 21 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 19 829 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот двадцять дев'ять) грн. 46 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 13.09.2017.

Суддя О.А. Грєхова