ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.09.2017 Справа № 904/3108/17
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексфлоіт"

про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.17р.

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ", м.Київ в особі Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСФЛОІТ", м.Дніпро

про стягнення 97856,12грн.

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1 - довіреність № 1911 від 25.07.2017;

від відповідача (заявник): представник ОСОБА_2 - довіреність № б/н від 29.03.2017.

СУТЬ СПОРУ:

04.09.2017 отримано клопотання про розстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 по справі №904/3108/17 в якому відповідач просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 по справі №904/3108/17 та поділити загальну суму, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на вісім рівних платежів для сплати щомісячно в період з 01.10.2017 по 31.05.2018, а саме:

- в період з 01.10.2017 по 31.10.2017 - 3277,60грн.;

- в період з 01.11.2017 по 31.11.2017 - 3277,60грн.;

- в період з 01.12.2017 по 31.12.2017 - 3277,60грн.;

- в період з 01.01.2018 по 31.01.2018 - 3277,60грн.;

- в період з 01.02.2017 по 31.02.2017 - 3277,60грн.;

- в період з 01.03.2017 по 31.03.2017 - 3277,60грн.;

- в період з 01.04.2017 по 31.04.2017 - 3277,60грн.;

- в період з 01.05.2017 по 31.05.2017 - 3277,60грн.

Клопотання відповідача обґрунтовано тим, що останній знаходиться у важкому фінансовому становищі, що підтверджується фінансовим звітом відповідача від 25.07.2017. 30.08.2017 сплачено на користь позивача грошові кошти у розмірі 7000,00грн., які, на думку відповідача, свідчать про намагання останнього погасити заборгованість. Відповідно до зведених оборотів по розрахунковому рахунку за період з 01.01.2017 по 29.08.2017 середньомісячний обіг грошових коштів становить 14171,64грн., а середньомісячні витрати у розмірі 13189,57грн. Стягнення загальної суми задоволених позовних вимог може призвести до банкрутства відповідача. Вказані обставини відповідач вважає достатніми для надання розстрочки виконання рішення суду.

За результатами розгляду клопотання від 01.09.2017 за вих.№б/н ухвалою суду від 05.09.2017 його прийнято до розгляду та призначено у засіданні на 14.09.2017 о 12:10год.

Копії ухвали суду від 05.09.2017 про прийняття клопотання до розгляду та призначення в судовому засіданні надіслано за належними адресами учасників процесу, що підтверджується реєстром поштових відправлень.

Позивач та відповідач (заявник) про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, що підтверджується явкою представника відповідача в судове засідання та відміткою представника позивача про отримання ухвали суду від 05.09.2017.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду клопотання судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 14.09.2017 повноважний представник відповідача (заявника) клопотання про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 підтримує та просить суд його задовольнити. Позивач явку в судове засідання свого представника не забезпечив.

В судовому засіданні, яке відбулося 14.09.2017 господарським судом прийнято ухвалу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання про розстрочку виконання рішення суду, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Ексфлоіт", м.Дніпро (далі по тексту - відповідач) про стягнення 97856,12грн. (з яких 30457,00грн. за надані телекомунікаційні послуги за період з березня 2016 року по січень 2017 року; 54082,00грн. за надані додаткові послуги; 5282,11грн. пені; 1613,99грн. трьох відсотків річних; 6421,02грн. інфляційних втрат). Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року (підписано 24.04.2017р.) у справі №904/3108/17 (суддя Петренко І.В.) частково задоволені позовні вимоги публічного акціонерного товариства «УКРТЕЛЕКОМ» (м. Київ) в особі Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства «УКРТЕЛЕКОМ» (м. Дніпро) до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСФЛОІТ» (м. Дніпро) про стягнення 97856,12 грн., з яких 30457,00 грн. заборгованості за надані телекомунаційні послуги за період з березня 2016 року по січень 2017 року, 54082,00 грн. за надані додаткові послуги, 5282,11 грн. пені, 1613,99 грн. трьох відсотків річних та 6421,02 грн. інфляційних втрат за договором про надання послуг бізнес-мережі №00-95002 від 08.12.2015р. Зазначеним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто 30457,00 грн. заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, 164,19 грн. пені, 183,51 грн. трьох відсотків річних, 1881,70 грн. інфляційних втрат, 534,40 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

За результатами апеляційного оскарження постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 по справі №904/3108/17 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСФЛОІТ» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 у справі №904/3108/17 залишено без змін.

17.05.2017 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017, яке набрало законної сили 16.05.2017 видано наказ.

Розглядаючи клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСФЛОІТ" про надання розстрочки та оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997р. №475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд бере до уваги те, що п. 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд". Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Статтею 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання (ч.1).

Відповідно до п.7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12р. за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Пунктом 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12р. за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

В зв'язку з тим, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку розстрочки.

Дослідивши клопотання відповідача (заявника) про надання розстрочки виконання рішення суду господарський суд визнав її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного.

По-перше, господарський суд встановив, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконання відповідачем обов'язків за укладеним між сторонами договором №00-95002 від 08.12.2015 про надання послуг бізнес-мережі.

По-друге, неналежним чином відповідач виконував взяті на себе зобов'язання за договором №00-95002 від 08.12.2015 про надання послуг бізнес-мережі у період з березня 2016 по січень 2017 і не вчиняв жодних дій для їх належного виконання;

По-третє, відповідач не вчиняв жодних дій, відповідні докази суду не надано, з метою належного виконання судового рішення;

По-четверте, не надав суду належних доказів тяжкого фінансового стану;

По-п'яте, погашення заборгованості у розмірі 7000,00грн. відбулося 30.08.2017, однак гарантій подальшого погашення заборгованості суду не надав;

По-шосте, причини порушення договірних зобовязань відповідач суду не надав.

Рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України (стаття 115 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд визнав, що в неналежному виконанні відповідачем (заявником) умов укладеного між сторонами договору відсутня вина позивача, а зазначена заборгованість утворилася внаслідок господарської діяльності самого відповідача (заявника).

Господарський суд не вбачає винятковості випадку відповідача (заявника) та враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача (заявника) у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи заява не підлягає задоволенню.

Загальновідомою обставиною є наявність в економіці держави інфляційних процесів та економічної кризи, однак дотримуючись балансу інтересів сторін господарський суд вважає справедливим в задоволені клопотання про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання від 01.09.2017 за вих.№б/н про розстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2017 по справі №904/3108/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з часу її прийняття та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя ОСОБА_3