ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2017р. Справа № 917/889/17

За первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", пр-т Повітрофлотський, 11/15, м.Київ,03049

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Групп", вул. Шевеченка,буд.121А, м. Полтава, 36014

про стягнення 262 638,85 грн.

За зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Групп", вул. Шевеченка,буд.121А, м.Полтава, 36014

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", пр-т Повітрофлотський, 11/15, м.Київ,03049

про стягнення 11 083,17грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники сторін:

За первісним позовом

від позивача: ОСОБА_2 дов. б/н від 11.05.2017р.

від відповідача: ОСОБА_3 дов. б/н від 09.01.2017р.

ОСОБА_4 дов. б/н від 09.01.2017р.

ОСОБА_5 дов. б/н від 01.06.2017р.

За зустрічним позовом:

Від позивача: ОСОБА_3 дов. б/н від 09.01.2017р.

ОСОБА_4 дов. б/н від 09.01.2017р.

ОСОБА_5 дов. б/н від 01.06.2017р.

Від відповідача: ОСОБА_2 дов. б/н від 11.05.2017р.

Після виходу з нарадчої кімнати в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається первісна позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Групп" 262 638,85 грн. штрафних санкцій за порушення термінів поставки за Договором поставки №ЦЗВ-07-0616-01 від 20.04.2016р.

та зустрічна позовна заява про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 11 083,17грн., з яких 47,21грн. - інфляційні, 1777,61грн. - 3% річних та 9258,35грн. - пеня (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) нарахованих за порушення зобов"язань з оплати товару за Договором поставки №ЦЗВ-07-0616-01 від 20.04.2016р.

Зустрічна позовна заява прийнята ухвалою суду 20.07.2017р., на підставі ст.60 Господарського процесуального кодексу України.

28.08.2017р. від позивача за зустрічним позовом надійшла до суду заява про зменшення розміру позовних вимог (вхід. №10489), якою останній просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця 11 083,17грн., з яких 47,21грн. - інфляційні, 1777,61грн. - 3% річних та 9258,35грн. - пеня.

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Суд приймає заяву позивача до розгляду та розглядає зустрічні позовні вимоги в редакції даної заяви від 28.08.2017 року.

Представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на порушення відповідачем строків поставки за Договором поставки №ЦЗВ-07-0616-01 від 20.04.2016р.; проти зустрічного позову заперечував.

Представник позивача за зустрічним позовом підтримав зустрічний позов з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов"язань за Договором поставки №ЦЗВ-07-0616-01 від 20.04.2016р., проти первісного позову заперечував в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (далі - філія "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця") (замовник за договором; позивач за первісним позовом; відповідач за зустрічним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СмартЛайтГрупп" (постачальник за договором; відповідач за первісним позовом; позивач за зустрічним позовом) 20 квітня 2016 року укладено Договір поставки № ЦЗВ-07-01616-01 (далі - Договір) (т.1; а.с.12-18).

За умовами Договору, Постачальник зобов'язувся поставити та передати у власність, а Замовник прийняти та оплатити Продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в Специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі (п.п. 1.1. Договору).

Найменування Продукції: лампи розжарювання та газорозрядні електричні, лампи дугові (лампи електричні) (п. 1.2. Договору)

Відповідно до п.4.1. Договору, ціна визначається даним Договором і приймається Сторонами в національній валюті України - гривні на умовах СТР. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у Специфікації до даного Договору, і включає: вартість продукції, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством, транспортні витрати постачальника згідно п. 5.1. Договору.

На виконання п.п. 1.1. та 1.2. Договору сторонами укладено Специфікацію №1 до Договір поставки № ЦЗВ-07-01616-01 від 20.04.2016р. (т. 2; а.с.16-18).

В подальшому п.п. 1, 2 Додаткової угоди №1 від 02.06.2016р. до договору, сторонами було анульовану Специфікацію №1 та включено Специфікацію №2 на поставку продукції загальною вартістю 3 754 822,20грн.

Додатковою угодою №2 від 30.12.2016р. сторонами було доповнено Договір поставки № ЦЗВ-07-01616-01 від 20.04.2016р. Специфікацією №3 на суму 261 651,24 грн.

Розділом 5 Договору Сторони врегулювали умови та терміни постачання Продукції. а саме:

- Постачальник зобов'язаний здійснити поставку продукції автомобільним або залізничним транспортом на умовах СРТ (перевезення сплачено до...) пункт призначення - склад матеріальних ресурсів філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця", Київська обл., м.Фастів, вул. Шевченка, 48 (відповідно до вимог "ІНКОТЕРМС" ред. 2010р.) (п.5.1. Договору);

- поставка Продукції проводиться партіями протягом терміну дії договору, тільки після письмової рознарядки Замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Замовника до прийому Продукції. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у рознарядці, несе Замовник.

Рознарядка надається Постачальнику в оригіналі та із застосуванням факсимільного зв"язку (п. 5.2. Договору);.

- датою поставки Продукції вважається дата приймання цієї Продукції Замовником на склад матеріальних ресурсів (Фастів) філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця", що підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною, довіреністю або актом приймання-передачі (п. 5.3. Договору).

На виконання умов філія "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" направила адресу ТОВ "ОСОБА_1 Групп" письмові рознарядки (дозволи) на відвантаження продукції (т.1; а.с.176-180; т.2; а.с.30) за № ЦЗВ-20/2096 від 10.05.2016р. на загальну суму 1 524 296,16грн. (Рознарядка І); за № ЦЗВ-20/2327 від 20.05.2016р. на загальну суму 1 926 041,58грн. (Рознарядка II); за №ЦЗВ-20/197 від 19.01.2017р. на загальну суму 261 651,24грн. (Рознарядка IІI)

Відповідно до п.5.2. Договору, кожна партія продукції постачається протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати письмової рознарядки Замовника, якщо інше не вказано в рознарядці.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи, за Рознарядкою І за № ЦЗВ-20/2096 від 10.05.2016р. визначено, що відвантаження товару здійснюється у відповідності до умов Договору; за Рознарядкою ІІ за № ЦЗВ-20/2327 від 20.05.2016р. додатком №1 визначено перелік товарів до відвантаження в 2016році; за Рознарядкою ІІІ за №ЦЗВ-20/197 від 19.01.2017р. надано дозвіл на відвантаження в січні - лютому 2017р.

ТОВ "ОСОБА_1 Групп" на виконання умов Договору було поставлено Філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" Продукцію - електролампи на загальну суму 3 571 037,34 грн., що підтверджується видатковими накладними: №250 від 10.06.2016 року, №266 від 24.06.2016 року, №267 від 24.06.2016 року, №328 від 25.07.2016 року, №437 від 22.09.2016р., №459 від 07.10.2016 року, №513 від 11.11.2016 року, №660 від 19.12.2016 року, №699 від 30.12.2016 року, №44 від 15.02.2017 року, №45 від 15.02.2017 року, №113 від 27.03.2016р.; актами Підтвердження прийому товару по кількості: №ЦЗВ016-117 від 10.06.2016 р., №ЦЗВ016-145 від 24.06.2016 р., №ЦЗВ016-144 від 24.06.2016 р.; довіреностями на отримання товару за №Ф212А від 23.06.2016, № Ф293А від 26.07.2016; №Ф466 від 22.09.2016; №Ф517 від 07.10.2016; №Ф785 від 30.12.2016; № Ф76 від 14.02.2017р. (т.2; а.с. 31-51).

Згідно з положеннями п.6.1 Договору поставки, оплата за кожну партію поставленої продукції по даному Договору проводиться Замовником протягом 32 (тридцяти двох календарних днів після дати поставки партії Продукції, у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію обумовлену згідно з п.5.2. Договору та за наявності податкової накладної, оформленої й зареєстрованої відповідності до вимог чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи постачальником були виставлені замовнику відповідні рахунки - фактури: № 284 від 10.06.2016 року, №312 від 23.06.2016 року, №313 від 23.06.2016 року, №382 від 25.07.2016 року, №513 від 22.09.2016 року, №541 від 03.10.2016 року, №612 від 11.11.2016 року, №708 від 19.12.2016 року, №799 від 30.12.2016 року, №50 від 07.02.2017 року; №51 від 07.02.2017 року; №113 від 27.03.2017 року (т.2; а.с. 52-63); оформлено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні (т.2; а.с. 64-92).

Як зазначає ТОВ "ОСОБА_1 Групп", відповідач за зустрічним позовом свої зобов'язання по Договору поставки № ЦЗВ-07-01616-01 від 20.04.2016р. щодо оплати виконав в повному обсязі, однак з порушення строків.

Підставою для звернення до суду ПАТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" стало порушення ТОВ "ОСОБА_1 Групп" строків поставки, а саме:

- протягом терміну дії Рознарядки І - до 08.06.2016, продукція була відвантажена 10.06.2016 на суму 274 755,84 грн. та 23.06.2016р. на загальну суму 115 472,28 грн.;

- протягом терміну дії Рознарядки II - до 20.06.2016, продукція була відвантажена 24.06.2016 на суму 1 332 186,18 грн.

За твердженням, позивача за первісним позовом, станом на дату подання позову сума непоставленої в 30-ти денний строк від кінцевої дати для поставки Продукції за Рознарядкою № ЦЗВ-20/2096 від 10.05.2016 складає 1 134 068,04 грн. з ПДВ., з а Рознарядкою № ЦЗВ-20/2327 від 20.05.2016 складає 493 855.40 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 10.1 Договору також встановлено, що за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої в строк продукції на умовах передбачених п. 5.2. Договору, а за прострочення понад 30 календарних днів з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі 15 % від суми непоставленої продукції.

На підставі п. 10.1. Договору позивачем за первісним позовом було нараховано та заявлено до стягнення з ТОВ "ОСОБА_1 Групп" за Рознарядкою І: пеню в розмірі 1 524,30 грн. та 170 110,20 грн. штрафу; за Рознарядкою ІІ: 1 926,04грн. пені та 89 078,31грн. штрафу.

В свою чергу ТОВ "ОСОБА_1 Групп" звернулося до суду з зустрічним позовом про стягнення з Філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" 11 083,17грн., з яких 47,21грн. - інфляційні, 1777,61грн. - 3% річних та 9258,35грн. - пеня (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) нарахованих за порушення зобов"язань з оплати товару за Договором поставки №ЦЗВ-07-0616-01 від 20.04.2016р. (розрахунок по кожній накладній).

При прийнятті рішення зі спору суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем за первісним позовом з посиланням на порушення строків поставки, було нараховано та заявлено до стягнення з ТОВ "ОСОБА_1 Групп" за Рознарядкою І: пеню в розмірі 1 524,30 грн. та 170 110,20 грн. штрафу; за Рознарядкою ІІ: 1 926,04грн. пені та 89 078,31грн. штрафу.

Як зазначалося вище, пунктом 5.2. Договору поставки № ЦЗВ-07-01616-01 від 20.04.2016р. сторони погодили, що продукція постачається протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати письмової рознарядки Замовника, якщо інше не вказано в самій рознарядці.

Як було встановлено судом, у рознарядці № ЦЗВ-20/2327 від 20.05.2016р. самим замовником було визначено "Перелік ламп електричних необхідних до відвантаження в 2016 року."

Тобто Рознарядкою № ЦЗВ-20/2327 від 20 травня 2016 року встановлено інший, ніж п.5.2. Договору, термін постачання продукції, а саме - до кінця 2016 року.

Оскільки, умовами договору погоджено, що у такому випадку пріоритет надається терміну поставки Продукції, визначеному Рознарядкою № ЦЗВ-20/2327 від 20 травня 2016 року відповідачем за первісним позовом не було порушено строків поставки, а тому підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Враховуючи вищевикладене первісні позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ "ОСОБА_1 Групп" 1 926,04грн. пені та 89 078,31грн. штрафу (за Рознарядкою ІІ) є безпідставними та необгрунтованими.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст.549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухомемайно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, такі господарські санкції, як штраф та пеня не є тотожними, а навпаки, хоча і є різновидами неустойки, є різними правовими категоріями. Штраф застосовується одноразово у випадку прострочення боржником виконання зобовязання понад встановлений сторонами зобовязання термін та може встановлюватися за будь-яке порушення, тоді як пеня має триваючий характер, тобто нараховується за певний проміжок часу, є видом відповідальності за невиконання, за загальним правилом, виключно грошового зобовязання.

Пунктом 10.1. Договору поставки визначено, що за порушення термінів постачання Постачальник оплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої в строк продукції на умовах, передбачених п. 5.2. даного договору, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 15% від суми непоставленої в строк продукції.

Так позивачем на підставі вказаного пункту нараховано ТОВ "ОСОБА_1 Групп" за Рознарядкою І: пеню в розмірі 1 524,30 грн. та 170 110,20 грн. штрафу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторонами у п. 10.1. Договору не погоджено обчислення пені у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, що фактично суперечить її правовій природі. У той же час неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання є штрафом, а не пенею. Тоді як штраф у розмірі 15% уже передбачений вказаним пунтом Договору.

А отже, умовами Договору поставки № ЦЗВ-07-01616-01 від 20 квітня 2016 року фактично визначено стягнення подвійного штрафу за прострочення поставки продукції: у розмірі 0,1% від суми непоставленої продукції та 15% від суми непоставленої продукції.

Враховуючи вищевикладене, підстави для стягнення 1 524,30 грн. пені відсутні, Оскільки Постачальник порушив строки поставки товару за Рознарядкою №ЦЗВ-20/2096 від 10.05.2016р., які визначені Договором, вимога про стягнення штрафу в сумі 170 110,20 грн. обґрунтована і підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення 170 110,20 грн. штрафу підлягають задоволенню, в іншій частині позову відмовити.

Пунктом 10.6 Договору встановлено, що у разі несвоєчасної оплати за поставлену Продукцію, Замовник сплачує Постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від вартості несплаченої продукції за кожен день прострочення.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці наданого позивачем за зустрічним позовом розрахунку (т.3; а.с.3-9) пені, 3% річних та інфляційних судом виявлено, що період та розмір нарахувань є обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства України, тому, приймаючи до уваги, що судом встановлено прострочення відповідачем грошового зобов'язання, а тому зустрічні позовні вимоги задовольняються в повному обсязі

Відповідачем за зустрічним позовом не надано обгрунтованих доказів на спростування факту порушення строків оплати.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення законодавства, первісний позов - підлягає частковому задоволенню; зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 22, 32, 33,43,49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СмартЛайтГрупп" (вул. Шевеченка,буд.121А, м.Полтава, 36014, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (пр-т Повітрофлотський, 11/15, м.Київ,03049, ) 170 110,20 грн. штрафу та 2551,65грн. судового збору.

3. В іншій частині первісного позову - відмовити.

4. Зустрічній позов задовольнити повністю.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (пр-т Повітрофлотський, 11/15, м.Київ,03049, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СмартЛайтГрупп" (вул. Шевеченка,буд.121А, м.Полтава, 36014, ) 47,21грн. інфляційних, 1777,61грн. 3% річних, 9258,35грн. пені та 1378,68грн. витрат по сплаті судового збору.

6. Видати накази після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складено 05.09.2017року

Суддя Гетя Н.Г.