КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р. Справа№ 910/9920/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Руденко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання: Цукарєвій Г.В.

за участю представників:

від позивача: Плахотіна О.М. за довіреністю від 03.07.2017;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИТАН УКРАЇНИ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2017

у справі № 910/9920/17 (суддя Ю.М. Смирнова)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІБО-ТРАНС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИТАН УКРАЇНИ"

про стягнення 214280,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 у справі №910/9920/17 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТИТАН УКРАЇНИ" звернулось до Київського апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 у справі №910/9920/17 скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИТАН УКРАЇНИ" у справі №910/9920/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИТАН УКРАЇНИ" було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.09.2017.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити рішення першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю явки в засідання повноважного представника.

З такими доводами, колегія суддів погодитись не може, оскільки згідно зі статтею 28 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками сторін у справі можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю.

Слід зазначити, що ГПК України не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа, а стаття 77 ГПК України надає суду право, а не зобов'язує його відкласти розгляд справи в разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.09.2017 у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В., Руденко М.А.

У судове засідання 06.09.2017 з'явився представник позивача. Представники відповідача у судове засідання не з'явились.

Всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники відповідача не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити рішення першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

09.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вібо - транс" (далі - експедитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан України" (далі - клієнт, відповідач) укладено договір №0907/01 на транспортно-експедиторське обслуговування, згідно умов якого експедитор за плату і за рахунок клієнта виконує (або організовує) транспортно-експедиторське обслуговування (далі ТЕО) перевезень зовнішньоторговельних та імпортних (транзитних) вантажів (далі вантаж) клієнта або що направляються клієнтом на адресу покупця (продавця), названого клієнтом, на території України та за її межі, відповідно до Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" - далі послуги (п.1.1.), вартість послуг; тарифів, ставок і зборів визначається, згідно з номенклатурою та обсягом вантажу, термінів, маршрутами прямування вантажу, кількістю та рівнем послуг експедитора і вказується в додатках і доповненнях до цього договору (п.1.3), клієнт оплачує експедитору вартість послуг, що надаються з організації ТЕО вантажу відповідно до ставок і тарифів, зазначених у додатках і доповненнях до цього договору (п.3.1), по виконанню послуг експедитор надає клієнту акт виконаних робіт (наданих послуг), який повинен бути підписаний клієнтом протягом п'яти робочих днів (п.3.4).

09.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вібо - транс" (далі - експедитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан України" (далі - клієнт, відповідач) було укладено додаткову угоду №1 до договору №0907/01 від 09.07.2015 на транспортно-експедиторське обслуговування, відповідно до умов якої клієнт доручає, а експедитор приймає на себе зобов'язання з надання послуг з організації транспортно-експедиторського обслуговування процесу перевалки вантажу - фосфорит (надалі "Вантаж") через ТОВ "МСП Ніка-Тера" (надалі "Порт") (п.1.1), комплексна ставка за надані транспортно-експедиторські послуги експедитором, згідно з цим доповненням, становить 12 (дванадцять) гривень (в т.ч. ПДВ) за 1 тонну (нетто) вантажу заявленого обсягу перевалки вантажу. Справляння ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Ставка податку на додану вартість (ПДВ) (20%, 0% або пільга) визначається, виходячи з митного режиму вантажу, відповідно до чинного законодавства України (п.3.1), за підсумками обробки партії вантажу і на підставі генерального акту, експедитором протягом 5 банківських днів складається акт виконаних робіт (наданих послуг), з переліком послуг з ТЕО, а також витрат, наданих замовнику, що відшкодовуються. Акт виконаних робіт узгоджується і потім підписується обома сторонами (п.3.1.2), оплата послуг експедитора справляється замовником за фактом виконання робітна підставі виставлених рахунків експедитора у відповідності з діючими правилами безготівкових розрахунків. Оплата здійснюється протязі 5-ти банківських днів від дати підписання сторонами акту виконаних робіт (послуг) і отримання рахунку замовником від експедитора із зазначенням розрахункового рахунку, на який необхідно здійснити платіж. Витрати за банківські операції бере на себе сторона, яка їх здійснює (п.3.1.3), всі інші платежі, не обумовлені пунктом 3.1.1 оплачуються клієнтом згідно з актом виконаних робіт експедитора відповідно до п. 2.2.12 договору № 0907/01 від 09.07.2015 (п.3.1.4).

Відповідно до актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001156 від 13.09.2016 на суму 53315,42 грн., №ОУ-0001158 від 18.09.2016 на суму 141268,32 грн. та №ОУ-0001253 від 26.09.2016 на суму 19696,92 грн., які підписані уповноваженими особами та скріплені печатками сторін, позивачем були надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 214280,66 грн., у зв'язку з чим позивачем були виставлені відповідачу для оплати відповідні рахунки.

Відповідно до листа за вих.№325 від 13.09.2016 відповідач підтвердив наявність заборгованості перед позивачем.

25.05.2017 позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу за вих.№2683/05-17 від 24.05.2017 про оплату заборгованості, однак відповідач відповіді на вказану претензію не надав, заборгованість не оплатив, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до. 929 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було замовлено, а позивачем належним чином надано відповідачу послуги з транспортного експедирування на загальну суму 112940,00 грн., що підтверджується відповідними заявками, які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін, накладними CMR та актами виконаних робіт, однак відповідач, в порушення умов, які викладені в заявках, вартість наданих позивачем послуг оплатив частково.

З урахуванням положень ст. 530 ЦК України та умов, які викладені в додатковій угоді №1, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості наданих позивачем та прийнятих послуг станом на момент розгляду справи настав.

Отже, як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті наданих позивачем послуг належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 214280,66 грн.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 214280,66 грн. підлягають задоволенню.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 у справі №910/9920/17.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИТАН УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 у справі №910/9920/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 у справі №910/9920/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9920/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Руденко

Л.В. Кропивна