ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р. Справа № 914/466/17

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Данко Л.С.,

суддів: Марко Р.І.,

ОСОБА_1,

секретар судового засідання: Фака С.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна», б/н від 09.06.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-05/3331/17 від 13.07.2017 р.),

на рішення Господарського суду Львівської області від 03 травня 2017 року

у справі № 914/466/17 (суддя Іванчук С.В.),

порушеній за позовом

позивача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна», м. Самбір, Львівської області,

до відповідача: Самбірської міської ради Львівської області, м. Самбір, Львівської області,

про розірвання договору оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора № 11/2016 від 10 травня 2016 року, який укладено між Самбірською міською радою Львівської області та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» з 04 листопада 2016 року та стягнення судових витрат.

За участю представників сторін:

від апелянта/позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 28 ГПК України.Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2017 року, справу № 914/466/17 Господарського суду Львівської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Марку Р.І., Орищин Г.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 року апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги та ухвалою суду від 17.07.2017 року прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна», б/н від 09.06.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-05/3331/17 від 13.07.2017 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 02.08.2017 року, про що сторони були належним чином повідомлені рекомендованою поштою (докази оригінали повідомлень про вручення - знаходяться в матеріалах справи).

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 р. розгляд справи № 914/466/17, повторно, призначено на 13.09.2017 року, про що сторони були належним чином повідомлені рекомендованою кореспонденцією.

В судове засідання представник апелянта/позивача не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією . У попередньому судовому засіданні представником скаржника подано клопотання вх. № ЛАГС 01-04/5217/17 від 01.08.2017 р. про відкладення розгляду справи, у звязку з можливістю укладення мирової угоди між сторонами.

Як вбачається з апеляційної скарги (а. с. 161-165), апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 03 травня 2017 року по справі № 914/466/17 за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» до Самбірської міської ради про розірвання договору оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» задовольнити повністю та розірвати Договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора № 11/2016 від 10 травня 2016 року, який укладено між Самбірською міською радою та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» з 04 листопада 2016 року.

Від відповідача представник в судове засідання не прибув, на адресу суду відповідачем подано лист (факсограма) № 2/31-11/655-1314/3-21 від 12.09.2017 р. (вх. № 01-14/113/17 від 12.09.2017 р.) в якому зазначає, що апелянт/позивач звернувся до відповідача з пропозицією укладення мирової угоди, також у листі відповідач зазначає, що даний проект мирової угоди може бути укладений та до даного проекту потрібно внести зміни, а саме додати ще один пункт, про те, що договір оренди нежитлового приміщення 11/2016 від 10 травня 2016 року вважати розірваним з дня розгляду даного питання на сесії Самбірської міської ради. Крім того, до листа також долучено копію проекту мирової угоди, яка не підписана жодною зі сторін у справі.

З огляду на наведене колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 р. апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги та ухвалою суду від 17.07.2017 року прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна», б/н від 09.06.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-05/3331/17 від 13.07.2017 р.) до провадження та з підстав зазначених в ухвалі суду від 07.08.2017 р. розгляд скарги повторно призначено на 13.09.2017 року, про що сторони були належним чином повідомлені рекомендованою поштою.

Однак, уповноважені представники сторін (апелянта/позивача та відповідача) в судове засідання не прибули.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представників сторін бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Стаття 22 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 р. участь уповноважених представників сторін обовязковою не визнавалась (а. с. 185-186).

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи № 914/466/17 та прийшла до висновку, розглядати справу без участі представника апелянта/позивача та відповідача, оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, рішення місцевого суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.05.2017 року у справі № 914/466/17 (суддя Іванчук С.В.), позов задоволено частково, вирішено розірвати договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора № 11/2016 від 10.05.2016 року, який укладено між Самбірською міською радою та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Поляна (абзац 1, 2 резолютивної частини судового рішення). В решті позовних вимог відмовлено (абзац третій резолютивної частини рішення) (а. с. 112, 113-120).

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду апелянт/позивач (ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна») звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (а. с. 161-165), просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 03 травня 2017 року по справі № 914/466/17 за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» до Самбірської міської ради про розірвання договору оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» задовольнити повністю та розірвати Договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора № 11/2016 від 10 травня 2016 року, який укладено між Самбірською міською радою та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» з 04 листопада 2016 року.

Як зазначає апелянт в апеляційній скарзі, останній не може погодитися із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині розірвання договору оренди нерухомого майна № 11/2016 від 10 травня 2016 року з моменту ухвалення рішення суду, оскільки вважає, що оскаржуване рішення суду винесено з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому судом не в повному обсязі з'ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також судом порушено норми процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору.

Так, апелянт/позивач в апеляційній скарзі зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд, як на підставу задоволення позовних вимог про розірвання Договору оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) посилається на те, що в договорі передбачено його розірвання за згодою сторін, але оскільки сторони не дійшли згоди, ми, як позивачі звернулися до суду і відповідно суд вирішив розірвати з моменту ухвалення рішення, однак, апелянт вважає такий висновок суду необґрунтованим та таким, що порушує норми процесуального права, так як господарський суд повинен мати на увазі, що згода орендодавця на вчинення відповідних дій щодо орендованого майна має бути викладена у певній документальній формі, якщо така можливість не передбачена у самому договорі оренди (найму). Апелянт зазначає, що оскільки листом від 31 квітня 2017 року відповідачем було зазначено, що позивачем порушуються умови п. 4.6 Договору № 11/2016 від 10 травня 2016 року, місцевий бюджет не отримує кошти, які передбачалися умовами договору то Самбірська міська рада не заперечує проти розірвання договору з підстав зазначених у позовних вимогах, отже, вказаним листом Самбірська міська рада дала згоду на розірвання договору оренди нерухомого майна № 11/2016 від 10 травня 2016 року з 04 листопада 2016 року.

Відтак, на думку апелянта, сторонами було досягнуто згоди на розірвання Договору оренди нерухомого майна № 11/2016 від 10 травня 2016 року з 04 листопада 2016 року.

Разом з тим, суд першої інстанції при розгляді справи не врахував, те що з викладених у позовній заяві доводів ТОВ «Поляна» вбачається, що предметом позовних вимог у справі є передбачений п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб захисту прав, тобто розірвання спірного договору оренди, як один із способів припинення правовідношення, але саме з моменту фактичного припинення користування орендованого нерухомого майна.

Крім того судом першої інстанції не було взято до уваги те, що у жовтні 2016 року апелянт прийняв рішення про припинення здійснення господарської діяльності за адресою орендованого нерухомого майна по вул. Мазепи. 18 в м. Самборі та дострокового припинення дії Договору, про що свідчить звернення апелянта/позивача 04 жовтня 2016 року із письмовою заявою до міського голови м. Самбора ОСОБА_3 з метою достроково розірвати договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора № 11/2016 від 10 травня 2016 року за згодою сторін. Вказана заява зареєстрована Самбірською міською радою за вхідним № М-2692 від 04 жовтня 2016 року.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що ТзОВ «Поляна» порушило істотні умови Договору оренди, оскільки не в повному обсязі вносило орендну плату за користування об'єктом оренди та неналежним чином виконувало взяті зобов'язання на себе згідно договору щодо сплати орендної плати, факт, порушення строків апелянтом щодо внесення орендної плати більше, ніж на два місяці підтверджується листом відповідача № 2/31-9/28-96/3-3 від 23 січня 2017 року, який знаходиться у матеріалах справи.

Таким чином, ТзОВ «Поляна» порушило умови Договору, оскільки не в повному обсязі вносило орендну плату за користування об'єктом оренди та неналежним чином виконувало взяті зобов'язання на себе згідно Договору щодо сплати орендної плати.

Враховуючи вище наведе апелянт вважає, що у суду першої інстанції були всі необхідні підстави для розірвання договору оренди № 11/2016 від 10 травня 2016 року укладеного між Самбірською міською радою та ТзОВ «Поляна» на оренду нежитлового приміщення №3 по вул. Мазепи,18 в м. Самборі з 04 листопада 2016 року.

Отже, порушивши та неправильно застосувавши норми процесуального та матеріального права, не з'ясувавши повно і всебічно обставин та не дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд першої інстанцій дійшов неправильних висновків та прийняв необґрунтоване рішення, які підлягає скасуванню.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, апелянт/позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» (скорочене найменування - ТзОВ «Поляна») є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи: 25233774, місцезнаходження юридичної особи: п. і. 81400, Львівська обл., м. Самбір, вул. Мазепи, 1, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 34, 37) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а. с. 4-7, 41-47).

Відповідач: Самбірська міська рада Львівської області є органом місцевого самоврядування, юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи 26269805, місцезнаходження юридичної особи: п. і. 81400, Львівська обл., м. Самбір, пл. Ринок, буд. 1, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а. с. 50-52, 68), відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) (а. с. 69) та витягом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а. с. 8-9, 70).

Як вбачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» 09.03.2017 р. (через поштове відділення звязку позовну заяву подано 03.03.2017 р.) подано за вх. № 492 на розгляд Господарського суду Львівської області позов до Самбірської міської ради Львівської області про розірвання договору оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора № 11/2016 від 10 травня 2016 року, який укладено між Самбірською міською радою Львівської області та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» з 04 листопада 2016 року та стягнення судових витрат, який ухвалою місцевого господарського суду від 10.03.2017 р. прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 28.03.2017 р.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було подано заяву вх. № 13284/17 від 07.04.2017 р. про зміну (уточнення) позовних вимог по справі щодо розірвання договору оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбір (а. с. 87-89), яка місцевим господарським судом прийнята до розгляду та винесено рішення у справі з урахуванням такої заяви, з чим також погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Пунктом 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Передбачені частиною 4 статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Слід також зазначити, що ГПК України, зокрема, статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи із змісту, а також із змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову; чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог; чи

- обєднання позовних вимог; чи

- зміну предмета або підстав позову.

Як вбачається із змісту поданої заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 07.04.2017р. (вх.№13284 від 07.04.2017р.) дана заява є заявою про зміну предмета позову.

Слід зазначити, що заяву про зміну (уточнення) позовних вимог від 07.04.2017р. (вх.№13284 від 07.04.2017р.) подано до суду до початку розгляду спору по суті, відтак, позовні вимоги слід розглядати із врахуванням поданої заяви, що і зроблено судом першої інстанції.

Розглянувши матеріали та документи подані сторонами, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів даної справи, 10.05.2016 р. між Самбірською міською радою (орендодавець за договором, Відповідач у справі) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Поляна» (орендар за договором, позивач у справі) було укладено договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора №11/2016 (далі по тексту договір) (а. с. 20-23, 60-63).

Зазначений вище договір укладено сторонами в письмовій формі єдиного документа, підписано уповноваженими представниками сторін, їх підписи посвідчено печатками сторін, що не суперечить приписам ст. 181 ГК України, ст.ст. 207, 208 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України).

За своїми основними та другорядними ознаками, зазначений вище правочин є договором оренди.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до п.п. 1.1., 1.2. Договору оренди №11/2016 від 10.05.2016р., орендодавець передає, а орендар приймає в строкове та платне користування нерухоме майно нежитлове приміщення №3, яке знаходиться по вулиці Мазепи, 18 в м. Самборі (на підставі рішення Самбірської міської ради від 14 квітня 2016р. №20) для використання його з метою, визначеною даним рішенням для розміщення їдалень, буфетів, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи, загальною площею 501,20 кв. м., у відповідності з технічним паспортом. Вартість орендованого майна визначена на підставі звіту про експертну оцінку його вартості і становить 816140,03грн. з ПДВ, станом на 31.03.2016 р.

Згідно п. 2.1. договору оренди №11/2016 від 10.05.2016р., вступ орендаря у користування майном настає одночасно із підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі вказаного майна.

Так, на підставі умов договору сторонами, 10.05.2016 р., був підписаний та скріплений печатками акт приймання-передачі обєкта оренди за договором оренди нерухомого майна №11/2016 від 10.05.2016р. (додаток 2 до договору) (а. с. 25, 65).

Пунктами 3.1., 3.2. договору оренди №11/2016 від 10.05.2016р. встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади м. Самбора, затвердженої рішенням міської ради і становить з урахуванням ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який визначено індекс інфляції) квітень 2016 року 8447,05 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди нараховується шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць.

Орендна плата встановлюється у грошовій формі та перераховується орендодавцеві на розрахунковий рахунок 6079 в Самбірському УДКСУ Львівської області МФО 825014 орендарем щомісячно, не пізніше 25 (двадцять пятого) числа місяця наступного за звітним (п. 3.3. договору оренди №11/2016 від 10.05.2016р.).

Також між сторонами у справі було укладено додаток № 1 до договору: «Розрахунок орендної плати по обєкту оренди за договором оренди нерухомого майна № 11 від 10 травня 2016 року (а. с. 24, 64).

За умовами п.4.6. договору, орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату, згідно з умовами цього договору.

У розділі 5 договору передбачено «Права та обовязки орендодавця», зокрема, в п. 5.3. договору передбачено право орендодавця виступити з ініціативою щодо розірвання договору оренди в разі невнесення Орендарем двох орендних платежів підряд (п. п. 5.3.1 договору).

Пунктом 8.1. договору сторони погодили строк оренди та встановили з 10 травня 2016 року до 10 квітня 2019 року.

Згідно п. 8.5. договору, договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду (суду) у випадках, передбачених чинним законодавством та цим договором.

За умовами п. 8.10. договору оренди, дія договору оренди припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди (за участю орендаря); загибелі об'єкта оренди; достроково за згодою сторін або за рішенням господарського суду (суду); достроково згідно п.5.3 цього договору; банкротства орендаря; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

З наявної в матеріалах справи заяви про зміну предмета спору та апеляційної скарги вбачається, що позивач вважає, що оскільки ним у звязку із припиненням господарської діяльності за адресою орендованого нерухомого майна по вул. Мазепи, 16 в м. Самборі та щодо дострокового припинення дії договору позивач звертався до відповідача із заявою від 04.10.2016 р. про розірвання договору оренди, питання розірвання спірного договору Самбірською міською радою не вирішено, оскільки дане питання розглядалося на засіданні Самбірської міської ради 06.10.2016р., однак, не набрало необхідної кількості голосів Самбірською міською радою (на підтвердження даних обставин до матеріалів справи долучено протокол поіменного голосування №12 18 сесії VII демократичного скликання від 20.12.2016 за прийняття проекту рішення №14 про розірвання договорів оренди комунального майна). Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, сторони у добровільному порядку не дійшли згоди щодо розірвання договору, що слугувало підставою звернутися позивача до місцевого господарського суду з відповідними вимогами.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.287 ГК України орендодавцями щодо комунального майна є органи, уповноважені місцевими радами управляти майном, яке є у комунальній власності.

Згідно з ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ч.3 ст.18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. У статті 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідач звернувся до в. о. Самбірської місцевої прокуратури з листом №2/31-9/28-96/3-3 від 23.01.2017р. (а. с. 33), яким повідомив, що станом на 01.01.2017р. у ТзОВ «Поляна» існує заборгованість з оплати за оренду комунального майна більше двох місяців, а також як вбачається з інформації Самбірської міської ради по сплаті оренди комунального майна за період з 01.05.2016р. по 23.03.2017р. (договір №11/2016 від 10.05.2017р.), за період з жовтня 2016р. по березень 2017р., відповідачем не здійснювались платежі з орендної плати.

У відповідності до п. 8.11. договору оренди №11/2016 від 10.05.2016р. встановлено, що достроково дія договору припиняється, зокрема у разі порушення строків внесення орендної плати більше, ніж два місяці.

Згідно із ч.3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як уже було вище зазначено у цій постанові, позивач вважає, що оскільки ним припинено господарську діяльність за адресою орендованого нерухомого майна по вул. Мазепи, 16 в м. Самборі, у звязку з чим звертався до відповідача щодо дострокового припинення дії договору із заявою від 04.10.2016 р. про розірвання договору оренди, однак питання розірвання спірного договору Самбірською міською радою не вирішено, оскільки дане питання розглядалося на засіданні Самбірської міської ради 06.10.2016р., однак, не набрало необхідної кількості голосів Самбірською міською радою (на підтвердження даних обставин до матеріалів справи долучено протокол поіменного голосування №12 18 сесії VII демократичного скликання від 20.12.2016 за прийняття проекту рішення №14 про розірвання договорів оренди комунального майна). Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, зазначено сторонами у судових засіданнях, сторони у добровільному порядку не дійшли згоди щодо розірвання договору.

У пункті 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна зазначено, що законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань. Підставою для розірвання договору в такому випадку може бути невиконання орендарем (позивачем) належним чином хоча б одного з його зобов'язань за договором оренди.

З вищевказаного вбачається, що позивач (орендар) всупереч умовам спірного договору оренди, взяті на себе зобов'язання не виконав та протягом періоду з жовтня 2016р. по березень 2017р., тобто більше двох місяців підряд, не здійснював оплати орендних платежів, що вбачається також із листа Самбірської міської ради № 2/31-9/28-96/3-3 від 23.01.2017р. адресованого до Самбірської місцевої прокуратури (а. с. 33).

За умовами п. 8.10. договору оренди, дія договору оренди припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди (за участю орендаря); загибелі об'єкта оренди; достроково за згодою сторін або за рішенням господарського суду (суду); достроково згідно п.5.3 цього договору; банкрутства орендаря; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Згідно п. 8.5. договору оренди №11/2016 від 10.05.2016р., договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду (суду) у випадках, передбачених чинним законодавством та цим договором.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Щодо тверджень апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, що припинення дії договору оренди слід вважати 04 жовтня 2016 року, оскільки позивач/апелянт звернувся із письмовою заявою до міського голови м. Самбора ОСОБА_3 з метою достроково розірвати договір оренди нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора № 11/2016 від 10 травня 2016 року за згодою сторін, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного.

Як вбачається із заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 07.04.2017р. (вх.№13284 від 07.04.2017р.) позивач зазначає, що ТзОВ «Поляна» 04.10.2016 р. звернулося до відповідача із письмовою заявою щодо розірвання договору оренди та враховуючи п.8.4. договору (зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом одного місяця), позивач вважає, що договір оренди №11/2016 повинен бути розірваний з 04.11.2016 р.

При цьому, до місцевого господарського суду із відповідним позовом про розірвання договору оренди нерухомого майна позивач звернувся через поштове відділення звязку лише 03.03.2017 р.

Згідно із п.8.3. договору оренди №11/2016 від 10.05.2016р., зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до п.8.4. договору оренди №11/2016 від 10.05.2016р., зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом одного місяця і оформляються додатковими угодами, які є невідємними частинами цього договору. Одностороння відмова від виконання договору та внесених до нього змін не допускається.

Таким чином, враховуючи умови договору, відсутність згоди відповідача щодо розірвання договору із визначеної позивачем дати, а також враховуючи подання позову до суду в березні 2017 р., у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача у цій частині.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Частиною 5 ст. 188 ГК України передбачено, що якщо судовим рішенням договір розірвано, договір вважається розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Інші твердження апелянта/відповідача, які викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами даної справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням вищенаведеного в сукупності, дослідивши матеріали даної справи та зясувавши фактичні обставини, що мають значення для вирішення даного спору, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення місцевого суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 22, 32 - 34, 43, 49, 98, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 03.05.2017 року у справі № 914/466/17 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/позивача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Орищин Г.В.

13.09.2017 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 19.09.2017 р.