РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017Справа №910/11860/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/11772/17

за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_1
дотовариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМОЕЛЕКТРО-УКРАЇНА»
простягнення 16 991,99 грн.

Представники сторін:

від позивача:ОСОБА_2, договір від 06.09.2017р.;
від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМОЕЛЕКТРО-УКРАЇНА» (надалі - відповідач) про стягнення 16 991,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір на виконання робіт №121016/2-ХФ, в порушення умов якого відповідач неналежним чином виконав взяте на себе зобов'язання зі своєчасної та повної оплати послуг, у зв'язку із чим за ним виникла заборгованість у розмірі 14 000,00 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 899,78 грн., 3% річних у розмірі 217,48 грн. та інфляційних втрат у розмірі 874,73 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2017 р. порушено провадження у справі №910/11860/17, розгляд справи призначено на 07.09.2017 р.

Представник позивача в судове засідання 07.09.2017 р. з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання від 17.09.2017 р. не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2016 р. між ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та ТОВ «ТЕРМОЕЛЕКТРО-УКРАЇНА» (замовник) було укладено Договір на виконання робіт №121016/2-ХФ (далі - «Договір»).

Згідно із п. 1.1 Договору виконавець в порядку та на умова, визначених даним Договором, бере на себе зобов'язання згідно конструкторсько-технічної документації (кресленням), затвердженої замовником та переданої виконавцю, а також у відповідності з вимогами технічного завдання (Додаток №2 до даного Договору), з використанням давальницької сировини замовника виготовити з текстоліту деталі корпусів «ошиповочних пістолетів» та передати продукцію замовнику, а замовник бере на себе зобов'язання на умовах, визначених даним Договором, прийняти виконані роботи та оплатити вартість виготовлення продукції.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що найменування, кількість та ціна продукції, що виготовляється по даному Договору, вказані в Специфікації №1 (Додаток №1 до даного Договору), яка є невід'ємною частиною даного Договору.

Вартість даного Договору становить 14 000,00 грн., ПДВ не передбачено (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору виконавець зобов'язується виготовити продукцію протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту передачі замовником виконавцю давальницької сировини, необхідної для виготовлення продукції.

Приймання виконаних робіт з виготовлення продукції здійснюється на складі виконавця протягом 3-х (трьох) днів з дати повідомлення замовника про готовність продукції до відвантаження шляхом підписання повноважними представниками сторін Акта прийому-передачі виконаних робіт (п. 4.2 Договору).

Згідно із п. 4.3 Договору поставка готової продукції здійснюється автотранспортом замовника на умовах FCA, склад виконавця: АДРЕСА_2, у відповідності з правилами INCOTERMS в редакції 2010 року.

Поставка готової продукції здійснюється після приймання виконаних робіт протягом 2-х (двох) днів після підписання сторонами Акта прийому-передачі виконаних робіт.

Дата поставки визначається датою підписання товаросупровідних документів (накладних) та Акта прийому-передачі продукції (п. 4.5 Договору).

Пунктом 5.1 Договору визначено, що оплата вартості виготовлення продукції здійснюється замовником в безготівковій формі в наступному порядку: оплата в розмірі 100% від вартості виготовлення продукції згідно Специфікації №1 (Додаток №1 до даного Договору), яка є невід'ємною частиною даного Договору, здійснюється замовником протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту підписання повноважними представниками сторін Акта прийому-передачі виконаних робіт.

Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника на рахунок виконавця (п. 5.4 Договору).

В пункті 9.7 сторони погодили, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2016 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №К-1912/1 від 19.12.2016 р., позивачем на виконання умов Договору було виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 14 000,00 грн.

Проте, відповідачем зобов'язання зі сплати вартості виконаних робіт належним чином виконано не було.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним виконанням, на думку позивача, відповідачем грошового зобов'язання з оплаті виконаних робіт, вартість яких становить 14 000,00 грн.

Договір №121016/2-ХФ від 12.10.2016 р. є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у їх сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи (Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №К-1912/1 від 19.12.2016 р.) підтверджується виконання позивачем робіт на загальну суму 14 000,00 грн.

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №К-1912/1 від 19.12.2016 р. підписаний уповноваженими представниками сторін без будь-яких зауважень.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту п. 5.1 Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт за Договором на момент розгляду справи настав.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оплата вартості виконаних позивачем робіт здійснена не була, у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за спірним Договором складає 14 000,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 14 000,00 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ТОВ «ТЕРМОЕЛЕКТРО-УКРАЇНА» обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовна вимога ФОП ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ТЕРМОЕЛЕКТРО-УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 14 000,00 грн. є правомірною та обґрунтованою.

Крім того, позивачем у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 899,78 грн., 3% річних у розмірі 217,48 грн. та інфляційних втрат у розмірі 874,73 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 7.3 Договору встановлено, що у випадку порушення строків оплати виконаних робіт у відповідності п. 5.1 даного Договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочки, але не вище подвійної облікової НБУ, яка діяла на момент прострочки.

Враховуючи, що судом встановлено факт порушення відповідачем строків оплати вартості виконаних позивачем робіт, то вимога позивача про стягнення пені у розмірі 1 899,78 грн. нарахованої в межах визначених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України визнається судом обґрунтованою та задовольняється відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив та погоджується з наданими позивачем розрахунками інфляційних втрат та 3% річних, а тому вимога позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 874,73 грн. та 3% річних у розмірі 217,48 грн. підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМОЕЛЕКТРО-УКРАЇНА» (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, 28; ідентифікаційний код 36222986) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61170, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму основного боргу у розмірі 14 000,00 грн., пеню у розмірі 1 899 грн. 78 коп., 3% річних у розмірі 217 грн. 48 коп., інфляційні втрати у розмірі 874 грн. 73 коп. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.09.2017р.

Суддя А.І. Привалов