РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017Справа №910/9825/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал"

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс"

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Пеллі-ЛТД"

3)Приватного акціонерного товариства "Іванівський льонозавод"

про стягнення 1814166,69 грн.

та за позовом

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічне акціонерне

товариство "Український професійний банк"

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс"

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Пеллі-ЛТД"

3)Приватного акціонерного товариства "Іванівський льонозавод"

про стягнення 4206174,99 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники учасників сторін:

від позивача Сакідон А.О. (за дов.)

від відповідача 1 Кожевніков І.О. (за дов.)

від відповідача 2 Кожевніков І.О. (за дов.)

від відповідача 3 Кожевніков І.О. (за дов.)

від третьої особи Бондаренко М.Г. (за дов.), Шабліовська В.В. (за дов.)

У судовому засіданні 14.09.2017, на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "Банк Український капітал" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Пеллі-ЛТД"; Приватного акціонерного товариства "Іванівський льонозавод" про стягнення 1814166,69 грн.

Позовні вимоги ограновані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором № 436 від 28.04.2011, зобов'язання за яким було відчужено за договором купівлі-продажу прав вимоги від 25.04.2015 зареєстрований за № 1253, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 1814166,69 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.09.2016 у справі №910/9825/16 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс" (03022, м. Київ, вулиця Васильківська, будинок 30, ідентифікаційний код 32821534), товариства з обмеженою відповідальністю "Пеллі-ЛТД" (03141, м. Київ, вулиця Солом'янська, будинок 41, корпус 2, квартира 30, ідентифікаційний код 21554530), товариства з обмеженою відповідальністю "Іванівський льонозавод" (15432, Чернігівська обл., Семенівський район, село Іванпуть, вулиця Молодіжна, будинок 3, ідентифікаційний код 00306319) на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 67, ідентифікаційний код 22868 грн. 00 коп. - простроченої заборгованості за кредитом, 321051 грн. 69 коп. - простроченої заборгованості по відсотках та 27212 грн. 50 коп. - судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 вирішено: Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі №910/9825/16 залишити без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі №910/9825/16 скасувати та прийняти нове рішення: "Позов задовольнити повністю. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс" ( 03022, м. Київ, вулиця Васильківська, будинок 30, ), товариства з обмеженою відповідальністю "Пеллі-ЛТД" (03141, м. Київ, вулиця Солом'янська, будинок 41, корпус 2, квартира 30, ), приватного акціонерного товариства "Іванівський льонозавод" (15432, Чернігівська обл., Семенівський район, село Іванпуть, вулиця Молодіжна, будинок 3, ) на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 67, код ЄДРПОУ 22868 (один мільйон чотириста дев'яносто три тисячі сто п'ятнадцять) грн. 00 коп. - простроченої заборгованості за кредитом, 321051 (триста двадцять одну тисячу п'ятдесят одну) грн. 69 коп. - простроченої заборгованості по відсотках та 27212 (двадцять сім тисяч двісті дванадцять) грн. 50 коп. - судового збору."

Постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2017 вирішено: касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" задовольнити частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/9825/16 скасувати. Справу № 910/9825/16 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду м. Києва №04-23/1685 від 25.05.2017, відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/9825/16.

В результаті зазначеного автоматичного розподілу справу №910/9825/16 передано на новий розгляд судді Усатенко І.В.

Ухвалою суду від 30.05.2017 справу призначено до розгляду на 22.06.2017.

Представники відповідачів в судове засідання 22.06.2017 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 22.06.2017 представник позивача подав заяву про відмову від позову, в якій зазначив, що заборгованість відповідача була ним погашена на користь позивача у повному обсязі, про що відповідачу видано відповідну довідку. Заява підписана головою правління Тіхоміровим О.В.

Ухвалою суду від 22.06.2017 розгляд справи відкладено на 05.07.2017.

В судове засідання 05.07.2017 представник відповідача 3 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 05.07.2017 представник відповідача 1 подав додаткові документи в матеріали справи.

В судовому засіданні представник позивача подав письмові пояснення та долучив додаткові документи. Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи оригінали наказів від 27.12.2016 № 910/9825/16.

Ухвалою суду від 05.07.2017 розгляд справи відкладено на 19.07.2017.

Через загальний відділ діловодства суду 05.07.2017 від публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" надійшла заява, відповідно до якої публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" просить суд залучити його як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 4206174,99 грн.

Ухвалою суду від 07.07.2017 вищевказаний позов прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.07.2017.

18.07.2017 від відповідача 1 надійшли пояснення, в яких він просив не приймати заяву позивача про відмову від позову, оскільки це може порушити його права та законні інтереси.

18.07.2017 від відповідачів надійшли клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної справи № 826/24227/15, яка знаходиться у провадженні Вищого адміністративного суду України.

19.07.2017 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної справи № 826/24227/15, яка знаходиться у провадженні Вищого адміністративного суду України.

При вирішенні клопотань позивача та відповідачів, представник третьої особи заперечувала проти їх задоволення.

Судом перенесено розгляд клопотань позивача та відповідачів про зупинення провадження у справі.

19.07.2017 від третьої особи надійшло клопотання про залучення до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

При вирішенні вищевказаного клопотання, представники позивача заперечували проти задоволення клопотання, представник відповідачів поклався на розсуд суду.

Судом перенесено розгляд клопотання про залучення третьої особи.

19.07.2017 представниками позивача та відповідачів подано спільне клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою суду від 19.07.2017 продовжено строк вирішення спору, в судовому засіданні оголошено перерву до 14.09.2017.

Через загальний відділ діловодства суду 14.09.2017 від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву третьої особи, в якому зазначив, що згідно договору про відступлення права вимоги, право вимоги було передано позивачу, а заборгованість відповідачем 1 сплачена на користь позивача у повному обсязі. Третя особа не є належним стягувачем, в зв'язку з відступленням своїх прав позивачу, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог третьої особи. Крім того, відповідачі подали відзив на позовну заяву позивача, в якому проти позову заперечували з тих же підстав. Відповідачі надали письмові пояснення на вимогу суду, в яких зазначили, про відсутність ознак нікчемності у договорі про відступлення права вимоги.

Суд розглянув клопотання сторін про зупинення провадження у даній справі та вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При вирішенні клопотань позивача та відповідачів про зупинення провадження у справі, представник третьої особи заперечувала проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень справа № 826/24227/15 вирішена по суті шляхом прийняття постанови Окружним адміністративним судом міста Києва від 27.11.2015, яка набрала законної сили ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017. Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 12.06.2017 до провадження прийнято касаційну скаргу у справі № 826/24227/15, однак, вказана обставина не впливає на дійсність та чинність постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.11.2015, яка набрала законної сили і якою спір вирішено по суті.

Суд відмовляє сторонам у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, в зв'язку з їх необґрунтованістю.

Суд розглянув клопотання третьої особи про залучення до участі у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання третьої особи, представник відповідачів поклався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Третя особа не надала доказів того, що спір у даній справі може вплинути на права та обов'язки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а лише вказала, що Фонд в силу своїх повноважень вирішує питання про нікчемність укладених банком правочинів. В зв'язку з прийняттям рішення про ліквідацію ПАТ "Український професійний банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ УПБ" Пантіну Л.О. суд відмовляє у задоволенні клопотання про залученні у якості третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в зв'язку з його необґрунтованістю.

Суд розглянув клопотання позивача про відмову від позову та припинення провадження у справі.

Представник відповідачів поклався на розсуд суду, представник третьої особи заперечувала проти задоволення клопотання про прийняття відмови від позову та припинення провадження у справі.

Відповідно до ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Судом встановлено, що заява про відмову від позову від імені Публічного акціонерного товариства "Банк Український капітал" підписана головою правління Тіхоміровим О.В., який наділений правом від імені Публічного акціонерного товариства "Банк Український капітал" відмовлятись повністю або частково від позовних вимог. Отже Тіхоміров О.В. має повноваження від імені позивача відмовитись від позову у повному обсязі, наслідки відмови від позову позивачу відомі.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

У зв'язку з тим, що позивач з власної ініціативи письмовою заявою відмовився від позову і відмова прийнята господарським судом, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Підстави з яких судом було прийнято відмові позивача від позову та припинено в зв'язку з цим провадження будуть описані в описовій частині рішення суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2011 між Публічним акціонерним товариством "Український Професійний Банк" (банк), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс" (Позичальник) укладено Договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 436 за умовами якого Позичальник зобов'язаний повернути Банку до 24 листопада 2015 року, в порядку, строки та на умовах, встановлених Кредитним договором, кредит у розмірі 1499115 гривень 00 копійок, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші умови передбачені Кредитним договором.

Згідно пункту 1.1. Кредитного договору, Кредит було надано Позичальнику на проведення комплексу весняно-польових та осінньо-польових робіт.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, в якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальником за Кредитним договором перед Банком, укладено майнову поруку ВАТ "Іванівський льонозавод" (договір поруки № 436-1 від 28.04.2011 р. та іпотечний договір від 28.04.2011 р.) та порука ТОВ "Пеллі ЛТД" (договір поруки № 436-2 від 28.04.2011 р.).

Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору, кредитні ресурси, надані банком, забезпечуються всім належним Позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України, у разі недостатності суми, отриманої від реалізації заставленого майна.

Свої зобов'язання за Кредитним договором Банк виконав у повному обсязі, надавши кредит Позичальнику, відповідно до умов п.п.1.1., 3.1. Кредитного договору окремими траншами на підставі додаткових договорів, в яких вказувалась необхідна сума кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника № у ПАТ "УПБ" код банку 300205, ідентифікаційний код 32821534.

Позичальник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням і повернути грошові кошти у повному обсязі 24.11.2015.

В подальшому сторони підписали ряд додаткових договорів, якими було внесено зміни до умов основного кредитного договору стосовно графіку погашення кредиту та розміру кредитного ліміту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

29.04.2015 між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" (продавець) та Публічним Акціонерним товариством "Банк "Український капітал" (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. та зареєстровано в реєстрі за № 1253.

Пунктом 1.1. Договору купівлі-продажу прав вимоги сторони погодили, що: «Права вимоги» означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) Продавця у якості кредитора до Позичальників за Кредитними договорами, а також всі права вимоги Продавця до Осіб, які надали забезпечення, за Договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні Продавцю, щодо виконання Позичальниками та/або Особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за Кредитними договорами та Договорами забезпечення. «Позичальник» означає позичальника за Кредитним договором. «Кредитний договір» означає кожний договір про надання кредиту у будь-якій формі який зазначений у Додатку І (Перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги), разом із усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до нього (якщо такі є); «Договір забезпечення» означає кожний Договір застави та/або Договір поруки та/або Іпотечний договір, якщо такі укладались; «Загальна Купівельна ціна» є сумою всіх Купівельних цін за Права вимоги, зазначених у Додатку І, та становить 21 219 621,54 (двадцять один мільйон двісті дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять одна гривня 54 копійки); «Купівельна ціна за Право вимоги» означає суму, що визначена як «Купівельна ціна» у Додатку І (Перелік договорів та Купівельна ціна за Права вимоги) щодо кожного Права вимоги.

Згідно з п.2.1 та п. 2.3 Договору купівлі-продажу прав вимоги, Продавець цим погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх Покупцю, а Покупець цим погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну. Сторони погодили, що права вимоги переходять від Продавця до Покупця (далі - Відступлення) в день підписання цього договору, при цьому обов'язки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та Покупцем Акту приймання-передачі Прав вимоги (не залежить від сплати Загальної Купівельної ціни).

Відповідно до підпунктів 3.1.1. та 3.1.2. пункту 3.1. Договору купівлі-продажу прав вимоги, за продаж (відступлення) Продавцем Прав вимоги за цим Договором Покупець зобов'язаний сплатити Продавцю Загальну Купівельну ціну в наступному порядку: 17 700 000,00 (сімнадцять мільйонів сімсот тисяч) гривень 00 копійок - не пізніше 30 квітня 2015 року на рахунок Продавця № в ПАТ «УПБ», МФО 300205, за умови передачі Продавцем Покупцю за актом приймання - передачі оригіналів кредитних договорів та договорів забезпечення; 3 519 621,54 (три мільйони п'ятсот дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять одна гривня) 54 копійки - не пізніше 15 травня 2015 року на рахунок Продавця №181967259 в ПАТ «УПБ», МФО 300205.

Розділом 7 Договору купівлі-продажу прав вимоги передбачено право Продавця на зворотній викуп Прав вимоги.

Відповідно до підпункті 7.1.1. та 7.1.2. пункту 7.1. Договору купівлі-продажу прав вимоги, Сторони погодили, що Продавець може скористатися правом зворотного викупу у Покупця Прав вимоги, які є предметом цього договору та перелічені у Додатку №1 до цього договору за наступних умов: виконання Продавцем зобов'язань щодо опрацювання 8ШРТ повідомлення Покупця №ОРЕК4 від 29 квітня 2015 року щодо перерахування грошових коштів у розмір 100000,00 (сто тисяч доларів США 00 центів) дол. США не пізніше 14 травня 2015 року, сплативши Покупцю загальну купівельну ціну в розмірі 21720935,62 (двадцять один мільйон сімсот двадцять тисяч дев'ятсот тридцять п'ять гривень) грн. 62 коп. не пізніше 14 травня 2015 року.

Згідно з п. 7.5. Договору купівлі-продажу прав вимоги, у випадку, якщо Продавець не скористався правом зворотного викупу у відповідності до Розділу 7 цього Договору, сторони дійшли згоди, що Покупець звільняється від обов'язку сплатити частину загальної купівельної ціни, передбаченої п.п.3.1.2 п.3.1. цього Договору, в розмірі 3 519 621,54 (три мільйони п'ятсот дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять одна) гривня 54 копійки. В цьому випадку, зобов'язання Покупця щодо сплати загальної Купівельної ціни вважатиметься виконаним належним чином та припинені у зв'язку з його повним і фактичним виконанням.

На виконання умов Договору купівлі - продажу прав вимоги 30 квітня 2015 року між Продавцем та Покупцем було укладено Акт приймання - передачі оригіналів кредитних договорів та договорів забезпечення та 30 квітня 2015 р. Покупцем було здійснено перерахування на користь Продавця грошових коштів у сумі 17700000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 182295 від 30.04.2015 року.

Обставини щодо належного виконання ПАТ "Банк "Український капітал" своїх грошових зобов'язань по перерахунку грошових коштів у розмірі 17700000,00 грн на користь ПАТ "Український професійний банк", були досліджені та встановлені при розгляді справи за позовом Публічного акціонерного товариства"Банк "Український капітал" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» Пантіної Любов Олександрівни щодо визнання нікчемним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 29 квітня 2015 року, укладений між укладений між ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» та ПАТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. та зареєстровано в реєстрі за №1253; скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» Пантіної Любов Олександрівни з приводу визнання нікчемним Договору купівлі- продажу прав вимоги від 29 квітня 2015 року, укладений між укладений між ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» та ПАТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. та зареєстровано в реєстрі за №1253 Окружним адміністративним судом м. Києва № 826/24227/15 в постанові від 27.11.2015, яка набрала законної сили, а тому повторно не доводиться на підставі ст. 35 ГПК України при розгляді даної справи.

Тобто обома контрагентами договору від 29.04.2015 було виконано його умови, передано первинні документи та сплачено кошти за придбане право вимоги. Отже право вимоги виконання від боржника зобов'язань за кредитним договором перейшло до Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал".

Повідомлення, з вимогою погашення боргу направлялись Позичальнику та поручителям за №113 від 01.02.2016 року, №109 від 01.02.2016 року, №110 від 01.02.2016 року, №111 від 01.02.2016 року.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.11.2015 № 826/24227/15, яка набрала законної сили встановлено наступні обставини.

Правлінням Національного банку України ухвалено Постанову від 30 квітня 2015 року № 293/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку». На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 травня 2015 року № 348 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 прийнято рішення № 107 про запровадження з 29.05.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «УПБ» запроваджено строком на 3 місяці з 29 травня 2015 по 28 серпня 2015 року включно. Листом-Повідомленням № 01-10/5090 від 28.09.2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» Пантіна Любов Олександрівна повідомила Позивача, що у відповідності до ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою було здійснено перевірку Договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 року, за реєстровим №1253, укладеного між ПАТ «БНАК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПТІАЛ» та ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ БАНК» та виявлено, що вказаний договір є нікчемним з підстав, визначених п.7 ч.3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При розгляді справи № 826/24227/15 Окружним адміністративним судом м. Києва було встановлено, що договір купівлі-продажу права вимоги від 29.04.2015 за № 1253 не суперечить п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому відсутні підстави для визнання його нікчемним.

Зокрема, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 № 826/24227/15, яка набрала законної сили, встановлено наступні обставини: "згідно звітів від 29.04.2015 року про незалежну оцінку права вимоги за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами (згідно Додатку № 1 до основного Договору), виконаного за замовленням ПАТ «УПБ» суб'єктом оціночної діяльності - СПД А. В. Черновим, ринкова вартість права вимоги за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами (згідно Додатку 1) визначена на рівні 16906000, 00 грн. (1463000, 00 грн. + 5583000, 00 грн. + 1387000, 00 грн. + 879000, 00 грн. + 4628000, 00 грн. + 2288000, грн. 678000, 00 грн.), тобто є нижчою ціни продажу, що є вкрай вигідним для банку, платоспроможність якого була поставлена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб під сумнів наступного дня. Крім того, суд першої інстанції не встановив наявності у спірного договору ознак нікчемності в силу п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452. У розумінні ст. 177 ЦК України грошові кошти позивача є об'єктом його майнових прав. Договір, який відповідач вважає нікчемним, був укладений на день раніше, ніж Національний банк України порушив питання про проблемність публічного акціонерного товариства «Український професійний банк». Натомість, диспозиція п.7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452 визначає умову, за якої застосовується дана норма, - неплатоспроможність банку. А отже не вбачається, що спірний договір та дії, вчинені на його виконання, перебували у причинно-наслідковому зв'язку з його майбутньою неплатоспроможністю. Навпаки, зі зведеної інформації за кредитними договорами, що є додатком до договору, визначено кінцеві терміни погашення заборгованостей позичальниками, які охоплюються періодом 24.11.2015 р. - 18.11.2016 р. Крім того, ПАТ "Український професійний банк" мав перед ПАТ "Банк "Український капітал" фінансову заборгованість станом на 29.04.2015 р. за договорами міжбанківської угоди, тобто одночасно був боржником покупця. Таким чином, банк-продавець зменшив своє зобов'язання перед кредитором-покупцем на суму 17700000,00 грн. шляхом продажу прав вимоги, строк яких настає більше ніж через півроку, з метою зменшення власної кредиторської заборгованості за рахунок активів, надходження коштів від яких за інших умов було б можливим не раніше ніж через 0,5-1,5 року. Крім того, в аспекті цивільного законодавства спірні відносини сторін договору мають ознаки факторингових, де фактор (в даному випадку позивач) має ризик збитків у вигляді безнадійної заборгованості після настання права вимоги. Отже судом встановлено, що банк не надавав покупцю пільг перед іншими кредиторами, уклавши спірний правочин, та укладення спірного договору не стало підставою для визнання ПАТ "Український професійний банк" неплатоспроможним. Судом встановлено, що продавець продав позивачу права вимоги за ціною, що є значно вищою ринкової вартості.

Згідно п. 1, 2, 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

При розгляді справи №826/24227/15 Київським апеляційним адміністративним судом було оцінено та встановлено обставини, що спірний договір не містить ознак нікчемності, оскільки, право вимоги було відчужено за ціною, вищою від ринкової вартості зобов'язання, продавець не надавав переваг покупцю при укладенні спірного договору і за спірним договором ПАТ "Український професійний банк" не взяв на себе зобов'язань, що послужили підставою його неплатоспроможності.

Отже при розгляді справи № 826/24227/15 Київським апеляційним адміністративним судом було надано оцінку спірному договору на предмет нікчемності не лише з підстав п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", але й п. 1, 2 ч. 3 ст. 38 вказаного Закону. Та встановлено, що договір від 29.04.2015 № 1253 є дійсним та відсутні ознаки його нікчемності.

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, встановлені рішеннями судів у справі № 826/24227/15, які набрали законної сили, не доводяться при розгляді даної справи.

Судом встановлено, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, зареєстрований за № 1253, є дійсним, тобто право вимоги було продано третьою особою позивачу, то саме позивач є дійсним та належним кредитором за договором про відкриття кредитної лінії № 436 від 28.04.2011 (зі змінами та доповненнями).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заборгованість відповідача-1 за кредитом та відсотками за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 436 від 28.04.2011 погашена в повному обсязі. Вказана обставина підтверджується довідкою від 27.01.2017 № 10/1/13-09БТ та банківською випискою. Договір купівлі-продажу прав вимоги, від 29.04.2015, зареєстрований в реєстрі за № 1253 є дійсним, тобто позивач є належним отримувачем грошових коштів, а тому відмова від позову не суперечить законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб. З огляду на вище викладене суд прийняв відмову позивача від позову.

До матеріалів справи надано повідомлення про відступлення права вимоги від 19.05.2015 № 758, № 756, від 07.05.2015 № 630, якими ПАТ "Банк "Український капітал" повідомив відповідачів про відступлення права вимоги за договором від 28.04.2011 № 436 на підставі договору від 29.04.2015 № 1253.

До матеріалів справи надано копію додаткового договору від 27.01.2017 до договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 436 від 28.04.2011, укладеного ПАТ "Банку "Український капітал" (банк) та ТОВ "Українська лляна компанія плюс" (позичальник). Згідно додаткового договору Плата за користування кредитом за Договором (далі - «Кредит») в період з « 25» листопада 2015 року по « 27» січня 2017 року встановлюється у розмірі, що складає 25 % (двадцять п'ять) процентів річних. Сторони прийшли до згоди, що інші плати за користування Кредитом (пеня, неустойка, комісія, 3% річних, інфляційні нарахування, будь-які інші штрафні санкції згідно з Договором та чинним законодавством) за період з « 29» квітня 2015 року по « 27» січня 2017 року, крім плати, встановленої в п. 1.1. цього Додаткового договору, не застосовуються. З урахуванням п.п. 1.1., 1.2. цього Додаткового договору, сума плати Позичальника за користування Кредитом за період з «25» листопада 2015 року по « 27» січня 2017 року становить 437707,72 грн. (Чотириста тридцять сім тисяч сімсот сім гривень, 72 копійки). Сторони прийшли до згоди, що сплата « 27» січня 2017 року передбаченої п.2 Додаткового договору суми є повним та належним виконанням Позичальником зобов'язань за Кредитом. З цієї дати всі зобов'язання Позичальника перед Банком за Договором та всіма додатковими договорами до нього повністю припиняються.

До матеріалів справи додано копію платіжного доручення № 35 від 27.01.2017, яким підтверджено сплату за користування кредитом згідно додаткового договору б/н від 27.01.2017 до договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 436 від 28.04.2011 у сумі 437707,72 грн.

Крім того, виконання відповідачем 1 своїх грошових зобов'язань за кредитним договором № 436 від 28.04.2011 перед належним кредитором (позивачем) підтверджено банківськими виписками на суму 1814166,69 грн та довідкою позивача.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Згідно ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що контрагенти за договором купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015, зареєстрований за № 1253, виконали свої договірні зобов'язання, в тому числі шляхом передачі первинних документів на підтвердження права вимоги та сплати за придбане право вимоги обумовлених сторонами грошових коштів.

Тобто третя особа, що заявляє самостійні вимоги не є кредитором відповідачів за кредитним договором та не має права вимоги до них, а відповідачі відповідно не мають зобов'язань перед третьою особою за кредитним договором та укладеними на його забезпечення договорами.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір за подання позовної заяви третьою особою з самостійними вимогами покладається на третю особу з самостійними вимогами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Закону України "Про судовий збір", Господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Прийняти відмову позивача від позову.

2. Припинити провадження у справі № 910/9825/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська лляна компанія плюс"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Пеллі-ЛТД"; Приватного акціонерного товариства "Іванівський льонозавод" про стягнення 1814166,69 грн. на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України, в зв'язку відмовою позивача від позову.

3. В позові третій особі з самостійними вимогами відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 20.09.2017

Суддя І.В.Усатенко