ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви без розгляду

"11" вересня 2017 р. Справа № 911/2694/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши позовні матеріали

ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1)

до: 1. товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛОК»;

2. ОСОБА_2;

3. ОСОБА_3;

про визнання недійсним договору

встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Всупереч зазначеному, позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору. Натомість у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що позивач є особою пенсійного віку з пенсійним забезпеченням та відсутністю будь-яких додаткових доходів.

За приписами частини другої статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 вказаного Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Виходячи з положень вказаної вище норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. До того ж, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивачем в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору не надано жодних доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору за подання позову до господарського суду. За таких обставин, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, пунктом 2 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно частини першої статті 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Позивачем, в порушення вимог статей 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, не було надано суду доказів належного виконання ним процесуального обов'язку щодо направлення на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛОК», ОСОБА_2 та арбітражного керуючого ОСОБА_4 копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що копії письмових доказів, які додані до позовної заяви, не засвідчені належним чином.

З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Копії документів, які подаються до господарського суду, повинні бути засвідчені з додержанням вимог п. 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документації. ДСТУ 4163», затвердженого наказам Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55.

Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам, вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Аналогічна правова позиція зазначена в п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи наведені обставини, позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Разом з тим, повернення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відхилити.

2. Повернути позовну заяву і додані до неї документи позивачеві без розгляду.

Суддя О.В. Щоткін