ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа № 922/1339/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В. І. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: Ворожбянов А.М. за довіреністю № 08-11/4551/2-16 від 27 грудня 2016 року.

відповідача: Андрушко І.П. за довіреністю від 27 червня 2017 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Холдінг" (вх. №2280 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 04.07.17 у справі № 922/1339/17

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Холдінг", м. Київ

про стягнення 8787630,10грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада (далі за текстом - позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Холдінг" (далі за текстом - відповідач) про стягнення (з урахуванням заяви клопотання про виправлення описки від 29.06.2017 р.) доходів, отриманих від безпідставно набутого майна в розмірі 8787630,10грн.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач без достатньої правової підстави користується земельною ділянкою, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Каштанова, 29, яка належить територіальній громаді м. Харкова, і відповідно до статей 1212-1214 ЦК України зобов'язаний відшкодувати доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.07.2017 (суддя Калантай М.В.) позов задоволено. Стягнуто з спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Холдінг" на користь Харківської міської ради 8787630,10 грн. доходів, отриманих від безпідставно набутого майна, 131814,45 грн. судового збору.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 04.07.2017 у справі № 922/1339/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм чинного законодавства.

Так, в апеляційній скарзі заявник зазначає, що є необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що в даному випадку обов'язок відповідача сплатити суму безпідставно отриманого доходу виникає в силу самого факту користування ним спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави та без сплати орендної плати, і не залежить від того чи сталося це внаслідок поведінки набувача, потерпілого чи інших осіб, або сталось поза їх волею, оскільки формі ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ» право користування спірними земельними ділянками виникло в результаті придбання нерухомого майна.

Також, заявник зазначає, що ним вжито всіх заходів щодо укладання договору оренди землі, що виключає можливість задоволенні позову. Також, відповідач у апеляційні скарзі вказує, що недоотримання доходу у зв'язку із неукладенням договору оренди на спірну земельну ділянку за своєю правовою суттю є збитками, які слід доводити у загальному порядку і для застосування якого слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 28.08.2017 р.

22.08.2017 р. відповідачем надані додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Позивач 28.08.2017 р. надано за вх. № 8854 відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

В судовому засіданні 28.08.2017 р. колегією суддів оголошено про перерву розгляді справи до 12.09.2017 р.

Відповідачем 12.09.2017 р. надані пояснення до апеляційної скарги, в яких він зазначив, що СП у формі ТОВ «МЕТАЛ ХОДДШГ» є користувачем земельної ділянки № 1, на якій розмішені нежитлові будівлі - літ. «С-1» (виробнича будівля), літ. «Н-3» (адміністративна будівля), літ. «О-1» (виробнича будівля), літ. «ХХVІІ-1» (ГРП), літ. «АЭ-1» (котельня), літ. «Ц-1» (склад), та земельної ділянки № 2, на якій розміщені нежитлові будівлі - літ. «Х-1» (електропідстанція), що належать СП у формі ТОВ «Метал Холдінг», за адресою м. Харків вул. Каштанова, буд. 29, первинним постійним користувачем яких був Металургійний завод ВО «Харківвторкольормет». Дане право користування земельними ділянками №1 та №2 перейшло від первинного власника (забудовника) будівель та споруд, яким був Металургійний завод ВО «Харківвторкольормет», до кінцевого власника - СП у формі ТОВ «Метал Холдінг». Крім того, зазначив, що він є постійним землекористувачем, який як і землевласники сплачують земельний податок. СП у формі ТОВ «Метал Холдінг» жодним чином не ухилявся від сплати послуг, фактично отриманих від використання земельної ділянки, та сплачував земельний податок. Так, станом на сьогоднішній день не можливо визначити достеменно площу земельної ділянки (земельних ділянок) якою користується СП у формі ТОВ «Метал Холдінг», за адресою м. Харків вул. Каштанова, буд. 29, а можливо говорити лише про загальну площу будівель та споруд, що належать СП у формі ТОВ «Метал Холдінг» за адресою м. Харків вул. Каштанова, буд. 29, яка складає 8770 кв.м. (8027.2+29.8+556.7+145.1+11.2). Наведені позивачем в позовній заяви розрахунки загальної площі земельних ділянок, а саме: 17867 кв.м., не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами, оскільки спірні земельні ділянки № 1 та № 2 не є сформованими, не погоджені їх межі та вони не виділені в натурі на місцевості. Отже, розмір земельної ділянки з якої сплачувався земельний податок визначений як добуток площ будівель та споруд (як багатоповерхових гак і одноповерхових) що належать СП у формі ТОВ «Метал Холдінг» за адресою м. Харків вул. Каштанова, буд. 29, а саме: 8770 кв.м. (8027.2+29.8+556.7+145.1+11.2). без урахування частини прилеглої території у зв'язку з відсутністю встановлених та погоджених меж земельних ділянок № 1 та № 2. СП у формі ТОВ «Метал Холдінг» повинно було сплачувати орендну плату, воно, в свою чергу, повинно було подавати відповідну податкову звітність саме щодо орендної плати.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві, поясненнях до неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично зберіг свої активи, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати), з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.03.2017 №81498471:

- право власності на нежитлову будівлю літ. "Ц-1" загальною площею 457,0кв.м. по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові з 08.10.2014 зареєстровано за СП у формі ТОВ "Метал Холдінг" на підставі договору купівлі-продажу від 17.01.2012 №29;

- право власності на нежитлову будівлю літ. "Х-1" загальною площею 145,1кв.м. по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові з 14.08.2014 зареєстровано за СП у формі ТОВ "Метал Холдінг" на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.2012 №1035;

- право власності на приміщення №4 в нежитловій будівлі літ. "АЭ-1" загальною площею 11,2кв.м. по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові, з 08.10.2014 зареєстровано за СП у формі ТОВ "Метал Холдінг" на підставі договору купівлі-продажу від 17.01.2012 № 35;

- право власності на приміщення № 1, 2, 3 в нежитловій будівлі літ. "АЭ-1" загальною площею 29,8кв.м. по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові з 08.10.2014 зареєстровано за СП у формі ТОВ "Метал Холдінг" на підставі договору купівлі-продажу від 17.01.2012 № 32;

- право власності на нежитлові будівлі літ.: "С-1" загальною площею 5025,0кв.м., "Н-3" загальною площею 925,2кв.м., "О-1" загальною площею 1946,9кв.м., "П-1" загальною площею 82,2кв.м., "XXVII-І" загальною площею 48,0кв.м. по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові з 14.08.2014 зареєстровано за СП у формі ТОВ "Метал Холдінг" на підставі свідоцтва про право власності від 15.12.2009. При цьому, щодо об'єкту літ."П-1" наявні додаткові відомості про те, що у зв'язку з виділом нежитлової будівлі з нежитлових будівель за адресою: м. Харків, вул. Каштанова, 29 РНОНМ 01, літ."П-1", загальною площею 82,1кв.м., право власності за договором на нежитлову будівлю літ."П-1" за договором купівлі-продажу перейшло до гр. ОСОБА_3 та відкрито розділ ОНМ 00.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.03.2017 №81498471, листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 01.03.2016 №19-20.08-3-855/20-16 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 03.02.2017 №718/0/225-17 речові права відповідача на земельну ділянку по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові не зареєстровані.

Аналогічно не зареєстровані права на земельну ділянку за підприємством - Металургійний завод ВО «Харківвторкольормет», в якого відповідач придбав будівлі на вказаній земельній ділянці.

Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст.ст.80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка по вул. Каштановій, 29, у м. Харкові, яку використовує відповідач, перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

27 березня 2017 року головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_4, в присутності інженера-геодезиста ОСОБА_5 та інженера-землевпорядника ОСОБА_6 проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку загальною площею 1,7867га (земельна ділянка 1 - площею 0,1053га та земельна ділянка 2 - площею 1,6814га) по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

За результатами обстеження складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі, право власності на які зареєстровано за відповідачем. Земельна ділянка огороджена залізобетонним парканом, вільний доступ до неї обмежений, прохід та проїзд здійснюється через ворота. Межі земельних ділянок 1 та 2 визначені відповідно до меж паркану та зовнішніх меж будівель з урахуванням невід'ємних елементів.

Вказані факти є доказом фактичного використання відповідачем земельної ділянки в розмірі, встановленому в акті обстеження.

Відповідно до листа Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 27.01.2017 № 439/9/20-38-12-03-14 СП у формі ТОВ "Метал Холдінг" задекларовано та сплачено з 01.04.2014 по 31.12.2016 земельного податку за земельні ділянку по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові в розмірі 586304,09грн.

Посилаючись на те, що відповідач не набув належних прав власності або користування на земельну ділянку загальною площею 1,7867га (земельна ділянка 1 - площею 0,1053га та земельна ділянка 2 - площею 1,6814га) по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові, а тому використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав і не сплачує орендної плати, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому на підставі статей 1212-1214 ЦК України просив стягнути з відповідача доходи, отримані від безпідставно набутого майна, у розмірі 8787630,10грн. за період з 01.04.2014 по 31.12.2016. Розмір вимоги визначений із урахуванням коштів, сплачених відповідачем у якості земельного податку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Колегією суддів встановлено, що відповідач правомірно володіє лише нежитловими будівлями, розташованими на земельній ділянці по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові.

Проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, обов'язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об'єктивний результат: наявність безпідставного збагачення.

Згідно статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Матеріали справи свідчать, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Відповідач у період з 01.04.2014 по 31.12.2016 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Розмір доходу відповідача у період з 01.04.2014 по 31.12.2016 було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

При визначенні розміру доходів, отриманих відповідачем від безпідставно набутого майна, позивачем правомірно враховано, що відповідач обліковується у Східній ОДПІ м. Харкова як платник земельного податку, яким за 2014-2016 роки задекларовано та сплачено 586304,09грн. земельного податку за земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Каштанова, 29. Тому, сума доходу відповідача обґрунтовано була зменшена позивачем на вказаний розмір внесених платежів за використання землі у вигляді земельного податку.

Отже, за розрахунком позивача, розмір доходів, отриманих відповідачем від безпідставно набутого майна, склав 8787630,10грн. за період з 01.04.2014 по 31.12.2016.

Колегія суддів погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13; Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013".

Також, колегія суддів також зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права ґрунтується на вищенаведених положеннях чинного законодавства та підтверджується постановами Вищого господарського суду України від 09.08.2016 у справі № 922/5212/14, від 12.01.2017 у справі № 922/51/15, а також постановами Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справі №922/207/15, які в порядку ст. 111-28 ГПК України є обов'язковими до виконання судами нижчих інстанцій.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача доходів, отриманих від безпідставно набутого майна, у розмірі 8787630,10грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заперечення відповідача, викладені у апеляційній скарзі, спростовуються наступним.

Твердження відповідача про те, що відповідач добросовісно виконував свій обов'язок сплати за землю, оскільки вносив земельний податок, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України). Крім того, суми сплаченого земельного податку враховані позивачем при визначенні розміру позовних вимог.

Аргумент відповідача про набуття ним права користування земельною ділянкою на підставі приписів ст. 120 ЗК України та його посилання на постанови Верховного суду України від 24.10.2010 р., 07.07.2015 р., 30.09.2015 р. відхиляється колегією суддів з огляду на те, що наведені правові позиції не відповідають суті даного спору.

Так, відповідно до дефініції норми ст. 120 ЗК України підставою переходу права користування землею є наявність такого права у відчужувача будівлі. Згідно ч.1 наведеної норми: «У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення». Оскільки відчужувач будівель, підприємство Металургійний заводу ВО «Харківвторкольормет» не мало право користування земельною ділянкою, яке, як відомо виникає з часу державної реєстрації такого права (ст.ст. 125, 126 ЗК України), то відповідно, що таке право не могло виникнути у набувача (відповідача у даному спорі). Тому наведені відповідачем правові позиції не можуть бути застосовані у даному спорі.

Твердження відповідача про те, що право користування земельною ділянкою, набуте особою в установленому законом порядку до 01.01.2002 р., не втрачається внаслідок його не переоформлення підприємством, яке за новим Земельним кодексом не є суб'єктом права постійного землекористування, а зберігається за ним до приведення прав та обов'язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства як за правонаступником того землекористувача, якому було видано державний акт на право постійного землекористування, колегією суддів відхиляються, оскільки норми земельного законодавства, а саме ст. 125 ЗК України встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта, який посвідчував його право власності.

Також помилковим колегія суддів вважає доводи відповідача про невірне обрання позивачем способу захисту порушеного права, а саме те, що ним не заявлено вимог про стягнення збитків. Так, відповідачем невірно визначені правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем та ці висновки зроблені без комплексного аналізу нормативних актів, які регулюють цивільні та земельні правовідносини.

Правова природа зобов'язань, які виникають внаслідок безпідставного отримання чи збереження майна та зобов'язань, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, - є принципова різною. Ототожнення їх є неможливим.

Так, відповідно до статей 1212 - 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно та відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.

Відповідач в період з 01.04.2014 до 31.12.2016 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а Позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати Відповідачем за рахунок Позивача.

З викладеного вбачається, що збереження відповідачем грошових коштів, які мали б бути ним сплачені позивачу в якості орендної плати, відбулось за рахунок останнього, оскільки він є власником земельної ділянки, тобто мало місце безпідставне збагачення відповідача, а відтак СП у формі ТОВ «Метал Холдінг» зобов'язаний сплатити Харківській міській раді грошові кошти безпідставно збережені внаслідок безоплатного користування спірною земельною ділянкою без належного оформлення.

В той же час позиція відповідача щодо кваліфікації спірних правовідносин як збитків не відповідає дефініції ст. 22 ЦК України, де зазначено, що збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене упущена вигода).

В даному випадку відсутні як ознаки втрати активу (п.1 ст 22 ЦК), так і упущеної вигоди (п.2 ст. 22).

Також колегія суддів відхиляє заперечення відповідача, які ґрунтуються на твердженні про добросовісне намагання відповідача укласти договір оренди земельної ділянки. Зазначена правова позиція відповідача не відповідає нормам матеріального права виходячи з того, що згідно з ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Також є необґрунтованими заперечення стосовно того, що наведений позивачем в позовній заяві розрахунок загальної площі земельних ділянок, а саме: 17867 кв.м., не підтверджений жодними належними та допустимими доказами, оскільки спірні земельні ділянки № 1 та № 2 не є сформованими, не погоджені їх межі та вони не виділені в натурі на місцевості.

Факт використання земельних ділянок підтверджений сукупністю наявних у справі доказів і не заперечується відповідачем. Розмір ділянки, яка фактично перебуває у користуванні, встановлений актом обстеження, визначення меж, площі, та конфігурацій земельної ділянки від 27.03.2017 р., складеним головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_4 в порядку та на підставі статей 12, 189 Земельного кодексу, за участі ОСОБА_5 (інженера-геодезиста (кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста від 03.10.2013 № 011004) та ОСОБА_6 (інженера-землевпорядника - начальника науково-технічного відділу КП «Харківське міськБТІ» Харківської міської ради).

За результатами комплексного вивчення наявних матеріалів та проведеного обстеження земельної ділянки на місцевості встановлено, що СП у формі ТОВ «Метал Холдінг» з 15.12.2009 та по теперішній час використовує земельну ділянку загальною площею 1,7867 га (земельна ділянка 1 - площею 0,1053 га та земельна ділянка 2 - площею 1,6814 га) по вул. Каштановій, 29 у м. Харкові без виникнення права власності / користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України.

Даний доказ відповідачем не спростований у ході вирішення спору.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Холдінг" на рішення господарського суду Харківської області від 04.07.17 у справі № 922/1339/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 04.07.17 у справі № 922/1339/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.