ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" вересня 2017 р.Справа № 922/3598/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. № 210 від 14 серпня 2017 року) на дії органу Державної виконавчої служби, в порядку ст. 121-2 ГПК України, по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України", м. Київ
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 7 999,903,53 грн.
за участю представників:

боржника - ОСОБА_1, за дов. № 38-4055/391 від 27.10.2010 року

решта учасників судового процесу своїх уповноважених представників в дане судове засідання не направила; за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до комунального підприємства "Харківські теплові мережі", про стягнення 3% річних в сумі 1 111 366,96 грн., інфляційних втрат у розмірі 6 888 536,57 грн. Рішенням господарського суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 3% річних в розмірі 1 111 366,96 грн., інфляційних втрат у розмірі 6 888 536,57 грн. та 73 080,00 грн. судового збору. 14 листопада 2014 року господарським судом Харківської області на примусове виконання вище вказаного рішення суду було видано відповідний наказ та направлений на адресу стягувача.

14 серпня 2017 року на адресу господарського суду Харківської області від публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" надійшла скарга на дії органу Державної виконавчої служби (вх. № 210 від 14 серпня 2017 року) , відповідно до якої скаржник просить визнати незаконними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 46872481; визнати недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46872481, яку було винесено 14 липня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 Разом з вказаною скаргою скаржник подав до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, в якому просив поновити процесуальний строк для подачі скарги на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 46872481.

16 серпня 2017 року, ухвалою господарського суду Харківської області, задоволено клопотання скаржника про поновлення пропущеного процесуального строку та відновлено строк на подання скарги на дії органу державної виконавчої служби; прийнято скаргу публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" на дії органу Державної виконавчої служби до розгляду, розгляд призначено на 11 вересня 2017 року. Судом долучено до матеріалів справи документи, які надійшли через канцелярію суду від ВДВС, а саме - відзив на скаргу (вх. № 27940 від 31 серпня 2017 року); заява про перенесення розгляду скарги (вх. № 27939 від 31 серпня 2017 року).

В призначене судове засідання 11 вересня 2017 року з'явився представник боржника, який просив суд долучити до матеріалів справи відзив на скаргу, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 29218 від 11 вересня 2017 року. Під час судового засідання представник боржника просив припинити провадження у скарзі з огляду на те, що 23 серпня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки в постанові про зупинення виконавчого провадження ВП № 46872481 від 14 липня 2017 року. Решта учасників судового процесу (скаржник (стягувач) та ВДВС) своїх уповноважених представників в дане судове засідання не направили, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями та поданими до суду документами (т.с. 2 арк.спр. 59-63).

Суд, розглянувши заяву представника ВДВС (вх. № 27939 від 31 серпня 2017 року) про перенесення судового засідання, мотивовану перебуванням представника ВДВС у щорічній відпустці з 04 вересня 2017 року по 18 вересня 2017 року, та проти задоволення якої заперечував представник боржника, зазначає наступне. Вищій господарський суд України у Постанові № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського кодексу України судами першої інстанції" Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року (п. 3.9.2 постанови) роз'яснив господарським судам, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні. Як вбачається з поштового повідомлення, ухвала господарського суду Харківської області про призначення до розгляду скарги (вх. № 210 від 14 серпня 2017 року) від 16 серпня 2017 року була отримана представником ВДВС ще 19 серпня 2017 року, тобто заздалегідь до засідання суду, і ВДВС мав можливість забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК; водночас, належних доказів на обґрунтування вказаної заяви, ВДВС не надано. Більш того, матеріали справи містять відзив ВДВС на вмотивування його (ВДВС) позиції по суті даної скарги. З врахуванням зазначеного, суд відмовляє в задоволенні заяви представника ВДВС про перенесення розгляду справи (вх. № 27939 від 31 серпня 2017 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача та ВДВС в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути скаргу скаржника (стягувача) за відсутністю представника скаржника (стягувача) та ВДВС.

Як вказано вище в ухвалі суду, рішенням господарського суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року у справі № 922/3598/14 позовні вимоги публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено в повному обсязі та стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 1 111 366,96 грн. 3% річних, 6 888 536,57 грн. інфляційних втрат та 73 080,00 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення суду 27 жовтня 2014 року по справі № 922/3598/14 господарським судом Харківської області 14 листопада 2014 року видано відповідний наказ. 10 березня 2015 року наказ був предявлений стягувачем (позивачем) до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області. 13 березня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46872481. 14 липня 2017 року головним державним виконавцем Панюковою О.О. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/3598/14, виданого 14 листопада 2014 року, на підставі включення комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". 23 серпня 2017 року головним державним виконавцем Панюковою О.О. було винесено постанову про виправлення помилки в постанові про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/3598/14, виданого 14 листопада 2014 року, відповідно до якої викладено пункт 1 вказаної постанови у наступній редакції: зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/3598/14, виданого 14 листопада 2014 року, про: стягнути з КП "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) на користь ПАТ НАК "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 3% річних розмірі 1 111 366,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 6 888 536,57 грн. та 73 080,00 грн. судового збору, у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду, до закінчення терміну дії зазначених обставин. В обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на необґрунтованість, незаконність та безпідставність постанови від 14 липня 2017 року, вважає та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства та порушує права стягувача, у звязку з чим скаржник просить суд визнати недійсною вказану постанову.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Ця норма є відтворенням норми ст. 124 Конституції України (норма статті, яка була діючою на момент винесення рішення суду у даній справі та відкриття державним виконавцем виконавчого провадження), згідно якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Згідно ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець, як працівник державної виконавчої служби за ч. 2 ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність, а з огляду на 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду (ч. 4 ст. 34 вказаного Закону). Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (далі - реєстр), - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (абз. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"). Відповідно до переліку суб'єктів господарювання, які включаються до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та Житлово-комунального господарства України від 16 червня 2017 року № 152 "Про включення до Реєстру тКомунальне підприємство "Харківські теплові мережі", Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" () віднесено до вказаного переліку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення господарського суду Харківської області від 27 жовтня 2014 року та наказу суду від 14 листопада 2014 року на примусове виконання даного рішення, стягувачем за даним наказом є - Публічне акціонерне товариство "Націонална акціонерна компанія "Нафтогаз України"; боржником є - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі"; заборгованість, яка була предметом розгляду справи № 922/3598/14 та стягнута за рішенням суду (інфляційні нарахування та 3% річних за період з 26 листопада 2013 року по 21 липня 2014 року). Тобто, інфляційних нарахувань та 3% річних, які стягуються за наказом господарського суду Харківської області від 14 липня 2014 року по справі № 922/3598/14, є такі, що виникли до 01 липня 2016 року, субєктне коло відповідає вказаній вище ст. 34 Закону. З огляду на наведе, а саме той факт, що боржника - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" було внесено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, інфляційні нарахування та 3% річних, які підлягають стягненню за наказом від 14 листопада 2014, виникли до 01 липня 2016 року, відповідність субєктного кола та строк виникнення заборгованості (споживання), державним виконавцем було правомірно зупинено вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП № 46872481 в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, на підставі п. 10 ч.1 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження".

Водночас, як вбачається з оскаржуваної постанови від 14 липня 2017 року, державним виконавцем було в цілому зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 922/3598/14 від 14 листопада 2014 року за яким предметом стягнення є не тільки інфляційні нарахування та 3% річних, а й 73 080,00 грн. судового збору. Як вбачається з вимог ч. 4 ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження", вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу зупиняється лише в частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ). Тобто, даною статтею наведено вичерпний перелік вимог, в якій саме частині має бути зупинено виконавче провадження, судовий збір же не віднесено до даного кола, й, відповідно, зупинення виконавчого провадження в частині стягнення судового збору на підставі ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження" є незаконним, а скарга стягувача в даній частині (зупинення виконавчих дій в частині стягнення судового збору) є обґрунтованою. Проте, як зазначалося вище в даній ухвалі, постановою головного державного виконавця від 23 серпня 2017 року про виправлення помилки, державним виконавцем викладено пункт 1 резолютивної частини постанови від 14 липня 2017 року ВП № 46872481 про зупинення вчинення дій викладено в новій редакції, та зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/3598/14 від 14 листопада 2014 року в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, тобто держаним виконавцем було усунено помилку щодо зупинення виконавчого провадження в частині стягнення судового збору. Згідно з п. 9.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання. Відповідно до п. 1.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вище викладене, провадження у скарзі публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби (вх. 210 від 14 серпня 2017 року) в частині визнання недійсної постанови про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 46872481 від 14 липня 2017 року в частині зупинення виконавчий з примусового виконання наказу суду від 14 листопада 2014 року щодо стягнення 73 080,00 грн. судового збору підлягає припиненню на підставі п. 1.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Решта вимог скарги є необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 32-34, 86, п. 1.1 ч. 1 ст. 80, ст. 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по розгляду скарги в частині визнання недійсної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 46872481 від 14 липня 2017 року в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору у розмірі 73 080,00 грн. - припинити.

В решті задоволення скарги - відмовити.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/3598/14