ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р.Справа № 923/435/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Принцевської Н.М., Діброви Г.І.,

секретар судового засідання Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Стецина І.В., за довіреністю,

від відповідача-1 - Глиняна Г.В., за довіреністю,

від відповідача-2 - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Каховка «МАРКЕТ» та Компанії ЕСТРО ЛТД (Estro LTD)

на рішення господарського суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року

по справі №923/435/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства «Завод будівельних матеріалів №1»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Каховка «МАРКЕТ»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бархан»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Компанії ЕСТРО ЛТД (Estro LTD)

про визнання недійсним договору,

Встановила:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів №1" (позивач) звернулось в квітні 2014 року до господарського суду Херсонської області з позовом, яким просило визнати недійсним договір № 0804/4-КП від 08.04.2010 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів № 1" та товариством з обмеженою відповідальністю "Бархан", а також витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів №1" рухоме майно, згідно з переліком.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на положення ст. ст. 16, 92, 203, 215, 216, 236, 241, 387, 388, 655 ЦК України, ст. 20 ГК України, вказуючи на відсутність рішення загальних зборів щодо відчуження активів товариства, тобто укладення договору директором без відповідних повноважень, а також відсутність наступного схвалення правочину.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивоване тим, що спірний Договір купівлі - продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 р. отримав подальше схвалення рішенням загальних зборів ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" від 14.03.2013 р. № 1/03-2013-2, крім того, спірний договір не містить умови (пункт) про підписання його зі сторони Позивача особою, яка діє на підставі Статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, що свідчить про необізнаність іншої сторони даного договору (Відповідача-2) з таким Статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і тому Відповідачу-2 не могло бути відомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 року рішення скасовано, позов задоволено.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з того, що за оспорюваною угодою № 0804/4-КП від 08.04.2010 року було відчужено активи ТОВ „Завод будівельних матеріалів №1" без попередньої згоди зборів засновників (учасників) товариства, оскільки про наявність такої в матеріалах справи відсутні допустимі докази. Відтак, ТОВ „Завод будівельних матеріалів №1", яке зобов'язано здійснювати свої цивільні права та обов'язки через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону, уклало договір купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 року всупереч та з порушенням положень Статуту товариства. Також судом критично оцінено рішення № 1/03-2013-2 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод будівельних матеріалів №1" від14.03.2013 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.08.2014 року скасовано постанову апеляційного суду, рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року залишено в силі. т.2 а.с.111

Касаційний суд зазначив, що судом першої інстанції прийнята до уваги та обставина, що спірний договір не містить умов (пункт) про підписання його зі сторони позивача особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи. Наведене свідчить про необізнаність іншої сторони даного договору (відповідача-2) з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і тому відповідачу-2 не могло бути відомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Також колегія суддів зазначила про правомірність висновку суду першої інстанції щодо наступного схвалення правочину, що полягало в прийнятті правочину до виконання та його оплаті.

Враховуючи встановлені обставини, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову про визнання недійсним договору визнано касаційним судом обґрунтованим.

01.04.2015 року від позивача надійшла заява про перегляд рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року за нововиявленими обставинами.

Позивач в обґрунтування поданої заяви посилався на рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015 року по справі №910/25201/14 за позовом компанії "Натавіль Лімітед" до ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1", третя особа - ТОВ "Бархан", яким визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" № 1/03-2013-2 від 14.03.2013 року, яким було вирішено надати схвалення договору купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010року, укладеного між ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" та ТОВ "Бархан".

Позивач вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015 року по справі №910/25201/14 має істотне значення для вирішення справи та являється нововиявленими обставинами, оскільки однією із підстав прийняття господарським судом Херсонської області рішення у справі № 923/435/14 від 13.05.2014 року стало наявність в матеріалах справи рішення загальних зборів учасників ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" № 1/03-2013-2 від 14.03.2013 року, яким було вирішено надати схвалення договору купівлі-продажу №0804/4-КП від 08.04.2010 року, укладеного між ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" та ТОВ "Бархан".

На думку позивача, існує безпосередній зв'язок між прийнятими рішеннями господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року у справі №923/435/14 та господарського суду міста Києва від 17.03.2015 року у справі № 910/25201/14.

У зв'язку з цим, позивач вважає дане рішення господарського суду міста Києва нововиявленою обставиною, яка має істотне значення для справи, та просить суд скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року у справі №923/435/14.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 21.04.2015 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 року, відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів №1" в задоволенні заяви про перегляд рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 р. у справі №923/435/14 за нововиявленими обставинами, рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014р. у справі №923/435/14 залишено без змін.

При винесенні ухвали суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач помилково вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015 року по справі № 910/25201/14, яким було визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" № 1/03-2013-2 від 14.03.2013 року, є нововиявленою обставиною, яка має істотне значення для перегляду даної справи за нововиявленими обставинами, оскільки господарський суд при обґрунтуванні рішення посилався не лише на рішення загальних зборів учасників ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" № 1/03-2013-2 від 14.03.2013 року, а й на наявність інших підстав.

Так, господарський суд, відмовивши в задоволенні позовних вимог, керувався також іншими доказами, зокрема, наявність відповідно до вимог ст. 241 ЦК України підтвердженого доказами факту наступного схвалення правочину прийняттям його до виконання у вигляді оплат за придбане обладнання.

Таким чином, господарським судом Херсонської області при прийняті рішення від 13.05.2014 р. були досліджені і враховані всі докази, а сам факт визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" № 1/03-2013-2 від 14.03.2013 року не може вплинути на обставини справи та зміну судового рішення від 13.05.2014 р.

До того ж, станом на час винесення рішення від 13.05.2014 р. у справі №923/435/14, яке заявник просив переглянути, наведена ним нововиявлена обставина у вигляді рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015 р. у справі №910/25201/14 не існувала, а виникла вже після прийняття рішення, яке заявник просить переглянути.

Отже, позивачем не доведено наявність нововиявлених обставин, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення від 13.05.2014 р. у справі №923/435/14.

29.10.2015 року від позивача повторно надійшла заява про перегляд рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року за нововиявленими обставинами т.3 а.с. 1.

Підставою звернення до суду заявником зазначено рішення господарського суду м. Києва від 17.03.2015 року у справі № 910/25201/14, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року, яким визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів № 1" № 1/03-2013-2 від 14.03.2013 року щодо схвалення спірного договору купівлі-продажу майна №0804/4-КП від 08.04.2010 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів № 1" та товариством з обмеженою відповідальністю "Бархан", яке стало підставою для ухвалення рішення від 13.05.2014 року по справі №923/435/14, що підлягає перегляду.

На підтвердження цієї обставини заявником подано рішення господарського суду м. Києва від 17.03.2015 року про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року по справі № 910/25201/14, якою вищезазначене рішення господарського суду м. Києва залишено в силі.

З урахуванням приписів ч.5 ст. 85 ГПК України, у разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом, тобто рішення господарського суду м. Києва від 17.03.2015 року, після його перегляду апеляційним судом, набрало чинності 15 жовтня 2015 року.

Судова колегія, приймаючи до уваги той факт, що на час розгляду першої заяви ТОВ «ЗБМ №1» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, рішення господарського суду м. Києва від 17.03.2015 року у справі № 910/25201/14 ще не було переглянуте в апеляційному порядку, вважає за можливе переглянути рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 29.10.2015р., з урахуванням фактів та обставин, встановлених в постанові Київського апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2015 року у справі № 910/25201/14.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року по справі №923/435/14 (суддя Александрова Л.І.) заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів №1" про перегляд рішення від 13.05.2014 р. за нововиявленими обставинами по справі № 923/435/14 задоволено. Рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року по справі № 923/435/14 скасовано, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів № 1" - задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів № 1" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бархан".

Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів № 1" наступне майно:

- Підстанція - 1 шт.

- Прес випробувальний ІП-100-1шт.

- Захват для КИП MAYER 5-3004К-3шт.

- Знімач універсальний 2-х лапчатий 520 мм-1 шт.

- Підйомник мачт. будівельний тип ПГМ-7623, r/n 320, Н-17-1 шт.

- Строп кран СКП 10,0 тонн 3м-2шт.

- Строп кран СКП 10,0 тонн 6м-2шт.

- Строп кран СКП 35 тн. 15 м - 2 шт.

- Строп кран СКУ 35 тн. 15 м - 2 шт.

- Стропи 1 СК 10,0 3,5 крюк 10 тон - 4 шт.

- Ключ трубний Form S 3- 2 шт.

- Комплект меблів - 1 шт.

- Дробина - 1 шт.

- Насос для масла - 1 шт.

- Обжимна цанга PZ 6 Roto - 2 шт.

- Сейф меблевий - 1 шт.

- Стінка офісна - 1 шт.

- Стіл - 1 шт.

- Стіл лабораторний - 1 шт.

- Стіл лабораторний1 - 1 шт.

- Стіл кутовий 1500*1100*750-2 шт.

- Стiлаж 900*320*2100-2 шт.

- Термопістолет JOLLІ SECUR -4 шт.

- Титан Р 50 л. мощ. 1,2 кВт - 1 шт.

- Тумба мобільна 400*400*700 -2 шт.

- Флеско форма - 1 шт.

- Шафа офісна - 1 шт.

- Ячейка КМ-1Ф - 2шт.

- Шафа- 14 шт.

- Шафа гардеробна - 1 шт.

- Термопістолет jolly- 2 шт.

- Візок гідравличний - 4 шт.

- Стіл секретаря - 1 шт.

- Шафа - 1 шт.

- Клише - 2 шт.

- Перфоратор - 1 шт.

- Агрегат возд/отоп. Термія - 4500 4,5 кВт/380В - 1 шт.

- Агрегат возд/отоп. Термія - 4500 4,5 кВт/380В2 - 1 шт.

- Контейнер - 1 шт.

- Корпус DELUXE DLC-MG472- 1 шт.

- Крісло Galant GTP C -11 -5 шт.

- Крісло Galant GTP C -32 -2 шт.

- Сейф сталевий - 1 шт.

- Станок сверлільний SBM PBD- 16 - 1 шт.

- Стілаж кутовий 300*320*2100 - 1 шт.

- Стіл комп'ютерний - 1 шт.

- Стілець ISO BLASK A-2 - 5 шт.

- Стіл бухгалтерський - 1 шт.

- Стіл бухгалтерський 2 - 1 шт.

- Стіл для вагів - 1 шт.

- Стіл робочий - 10 шт.

- Стіл робочий 1 - 1 шт.

- Стіл робочий 2 - 8 шт.

- Тумба - 1 шт.

- Тумба офісна 700*450*800 - 1 шт.

- Підставка під принтер - 1 шт.

- Размотчик плівки - 2 шт.

- Стілець чорний - 20 шт.

- Тумба під принтер -1 шт.

- Тумба підкатна - 4 шт.

- Тумба підкатна велика - 1 шт.

- Кондиціонер RAC - 127 SH - 1 шт.

- Кондиціонер RAC - 186 SH - 1 шт.

- Кондиціонер SAMSUNG AQ07 XAN - 2 шт.

- Кондиціонер SAMSUNG AQ09 FAN- 2 шт.

- Кондиціонер SAMSUNG AQ12 FAN- 4 шт.

- Кондиціонер SAMSUNG AQ18 FAN- 3 шт.

- Кондиціонер SAMSUNG AQ24 FAN- 1 шт.

- Кондиціонер RAC - 096 SH - 1 шт.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів №1" судовий збір у розмірі 27467 грн. 24 коп., в тому числі 14387 грн. 60 коп. за подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Бархан" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів № 1" судовий збір у розмірі 2557 грн. 80 коп., в тому числі 1339 грн. 80 коп. за подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів № 1" на користь держави в доход державного бюджету 4699 грн. 67 коп. судового збору. При винесенні рішення суд першої інстанції виходив з того, що в рішенні від 13.05.2014 року суд послався на подальше схвалення договору купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 року загальними зборами ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1", що оформлено рішенням від 14.03.2013 року № 1/03-2013-2, проте дане рішення загальних зборів визнано недійсним рішенням господарського суду м. Києва від 17.03.2015 року у справі № 910/25201/14, залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року.

Отже, обставини, що підтверджують факт укладення спірного договору купівлі-продажу майна особою, яка не мала на це належних повноважень, відсутності у особи, яка уклала спірний договір купівлі-продажу майна належних повноважень, встановлений рішенням господарського суду м. Києва від 17.03.2015 року у справі №910/25201/14.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги посилання відповідачів на подальше схвалення позивачем спірного договору шляхом передачі майна за актом прийому-передачі від 30.07.2010 року, прийняття розрахунку за спірне майно та прийняття його в оренду від відповідача-1, та не прийнято відповідні докази в якості належних та допустимих.

Крім того, місцевим господарським судом встановлено, що оспорювані правочини були вчинені пов'язаними покупцями і продавцями, що також є підставою для визнання договору купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 року недійсним.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Каховка «МАРКЕТ» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт посилається на те, що судові рішення у справі №910/25201/14 не підпадають під ознаки нововиявлених обставин в розумінні ст.112 ГПК України, вважає що позивач знав про наявність цих обставин під час розгляду справи в суді першої інстанції, що вбачається з тексту апеляційної скарги, додаткових пояснень ТОВ «ЗБМ №1».

Також апелянт звертав увагу на незаконні висновки суду щодо пов'язаності осіб ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, які укладали спірний правочин, що, на думку апелянта, суперечить приписам ст.113 ГПК України.

Також в апеляції апелянт наголошує на допущення процесуальних порушень з боку заявника.

Крім того, 16.02.2016 року - до суду звернулась з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції також Компанія ЕСТРО ЛТД, що знаходиться за адресою 103 Sham Peng Tong Plaza, Victoria, Mahe, Seychelles, яка просила скасувати оскаржуване рішення в частині визнання договору купівлі-продажу недійсним, а також повідомити Компанію ЕСТРО ЛТД про розгляд справи в порядку, передбаченому Гаазькою конвенцією 1965 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між компанією та ТОВ «Каховка «Маркет» укладено попередній договір купівлі-продажу рухомого майна від 17.09.2013 року, згідно якого сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу майна, яке є предметом витребування у даній справі.

Про оскаржуване рішення Компанія дізналась від ТОВ «Каховка «Маркет» у відповідь на вимогу про виконання попереднього договору від 17.09.2013 року.

03.08.2016 року до суду надійшла заява Компанії ЕСТРО ЛТД про вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на підставі ст.27 ГПК України, та клопотання про повідомлення Компанії ЕСТРО ЛТД про розгляд справи №923/435/14 в порядку, передбаченому Гаазькою конвенцією 1965 року.

Подана заява компанії "Естро ЛТД" про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, мотивована тим, що рішення в справі №923/435/14 впливає на права та обов'язки заявника, як власника спірного майна. На підтвердження того, що саме компанія "Естро ЛТД" є власником спірного майна, останній надав до суду витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Також компанія "Естро ЛТД" зазначала про наявність укладеного між заявником та ТОВ "Каховка Маркет" договору купівлі-продажу рухомого майна від 03 березня 2016 року, за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет" відчужило на користь компанії "Естро ЛТД" рухоме майно, відповідно до переліку, у тому числі й спірне майно.

Ухвалою суду від 30.08.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, компанію Estro LTD (103 Шам Пенг Тонг Плаза, Вікторія, острів Мае, Сейшельські Острови) та зупинено провадження у справі для належного повідомлення вказаної особи за адресою місцезнаходження.

В судове засідання 12.09.2017 року не з'явились представники ТОВ «Бархан» та Компанії ЕСТРО ЛТД, хоча зазначені особи належним чином повідомлялись про час, дату та місце судового засідання.

Про обізнаність Компанії ЕСТРО ЛТД з датою судового засідання свідчить відмітка про отримання копії ухвали про відкладення від 05.09.17р. на іншому примірнику ухвали, врученої представником ТОВ «Каховка «Маркет» адвокату Барбулу О.О., який представляє інтереси Компанії ЕСТРО ЛТД в Україні.

Таким чином, враховуючи належне повідомлення Компанії ЕСТРО ЛТД про судовий розгляд в порядку, передбаченому Гаазькою конвенцією 1965 року та належне повідомлення ТОВ «Бархан», що підтверджується поштовими повідомленнями, судова колегія дійшла висновку про можливість завершення апеляційного розгляду без участі представників ТОВ «Бархан» та Компанії ЕСТРО ЛТД.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судами першої та другої інстанцій, 08.04.2010р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів № 1" (продавець) в особі директора з економіки ОСОБА_3, діючого на підставі довіреності б/н від 25.12.2009р., та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бархан" (покупець) укладено договір купівлі-продажу майна №0804/4-КП.

Згідно з пунктом 1.1 договору продавець продав, а покупець купив майно відповідно до додатку №1 до цього договору. Майно знаходиться за адресою: Херсонська область місто Нова Каховка вул. Першотравнева, 79.

Відповідно до п.1.3 договору продавець підтверджує, що майно, визначене у п.1.1 цього договору, на момент укладення договору належить продавцю на праві власності, не знаходиться під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов'язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами чи державою.

Загальна вартість майна складає 653 981,79 грн., а окремо по кожному виду майна його вартість викладена у додатку № 1 до цього договору ( пункт 2.1 договору)

Розрахунок за цим договором проводиться у безготівковій формі, шляхом попередньої 50% передоплати на банківський рахунок продавця після підписання цього договору, решта 50% сплачується протягом 90-та днів( пункт 2.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору передача майна покупцю здійснюється продавцем протягом 10-ти робочих днів після надходження від покупця на банківський рахунок продавця 50% суми, зазначеної у п.2.1 договору.

Приймання-передача майна здійснюється за актом приймання-передачі майна, який є невід'ємною частиною договору та підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін у термін - 2 робочих дні після виконання п.3.1 договору (пункт 3.2 договору купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 року).

З наявної в матеріалах справи копії акту приймання-передачі майна від 30.07.2010р. вбачається, що ТОВ „Завод будівельних матеріалів №1" в особі директора з економіки ОСОБА_3 передало, а ТОВ "Бархан" прийняло майно згідно переліку, що є предметом договору.

В подальшому, 14.05.2010р. між ТОВ "Бархан" та ТОВ "Каховка Маркет" укладено договір купівлі-продажу № 3, за яким ТОВ "Каховка Маркет" придбало майно, що було передано ТОВ "Бархан" за договором купівлі-продажу майна №0804/4-КП від 08.04.2010р.

17.09.2013 року між ТОВ «Каховка «Маркет» та Компанією ЕСТРО ЛТД укладено попередній договір про укладення договору купівлі-продажу рухомого майна і отримання завдатку, відповідно до умов якого покупець і продавець зобов'язуються в строк до 17.09.2015 року укласти договір купівлі-продажу на належне продавцю (ТОВ «Каховка «Маркет») рухоме майно згідно переліку, яке було предметом договору №3 від 14.05.2010р.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, між компанією "Естро ЛТД" та ТОВ "Каховка Маркет" укладений договір купівлі-продажу рухомого майна від 03 березня 2016 року, за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет" відчужило на користь компанії "Естро ЛТД" рухоме майно, відповідно до переліку, у тому числі й спірне майно. Про зазначене свідчить витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Позивач, звертаючись до суду, в якості підстави для визнання договору купівлі-продажу майна №0804/4-КП від 08.04.2010р. недійсним, вказував на те, що оспорюваний договір укладено від імені ТОВ „Завод будівельних матеріалів №1" особою, яка не мала на це належних повноважень - ОСОБА_3, правочин не було схвалено юридичною особою, а відтак, договір є недійсним.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України регламентує вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину; вказані вище частини ст.203 ЦК України встановлюють, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно частин 1-3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно частини 1 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Згідно з п. 10.1 Статуту ТОВ „Завод будівельних матеріалів №1" (далі - Статут) вищим органом товариства є загальні збори засновників (учасників) товариства (далі - збори засновників (учасників).

Згідно з підпунктом 15 пункту 10.3 Статуту до виключної компетенції зборів засновників (учасників) належить надання попередньої згоди на відчуження будь-яких активів товариства, якщо таке відчуження не передбачено річним бізнес-планом товариства.

Судами встановлено, що річний бізнес-план товариства не складався та не затверджувався зборами засновників (учасників) відповідно до підпункту 13 п 10.3 Статуту.

Таким чином, оскільки директор з економіки ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" ОСОБА_3 не мав повноваження на укладення договорів і угод від імені цього товариства щодо відчуження майна за спірним договором, то цей правочин вважається вчиненим ним із перевищенням обсягу повноважень на здійснення правочину.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що за оспорюваною угодою № 0804/4-КП від 08.04.2010 року було відчужено активи ТОВ „Завод будівельних матеріалів №1" без попередньої згоди зборів засновників (учасників) товариства, оскільки про наявність такої в матеріалах справи відсутні допустимі докази.

Відтак, ТОВ „Завод будівельних матеріалів №1", яке зобов'язано здійснювати свої цивільні права та обов'язки через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону, уклало договір купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 року всупереч та з порушенням положень Статуту товариства.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, та доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 21.12.2011 року "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" зазначено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи,

- по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Якщо нововиявлені обставини пов'язані із виявленням фактів подання експертом завідомо неправильного висновку, який було покладено в основу судового рішення, або завідомо неправильного перекладу документів чи пояснень учасників процесу, або подання фальшивих документів тощо, такі факти також мають бути підтверджені у встановленому законом порядку.

Днем виникнення названих обставин слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомі заявникові. Якщо нововиявлена обставина пов'язана з вироком чи рішенням суду, днем виникнення такої обставини вважається день набрання законної сили вироком чи рішенням суду, які покладено в основу відповідного судового акта, або день коли заявникові стало чи повинно було стати відомо про набрання сили вироком чи рішенням.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Пунктом 5 зазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 261.12.2011 року "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" встановлено, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Дійсно, як зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, обставини, що підтверджують факт укладення спірного договору купівлі-продажу майна особою, яка не мала на це належних повноважень, відсутності у особи, яка уклала спірний договір купівлі-продажу майна належних повноважень, встановлені рішенням господарського суду м. Києва від 17.03.2015 року та постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року у справі №910/25201/14.

Зокрема, судова колегія зазначає, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року встановлено, що на зборах товариства 14.03.2013 року, які були проведені громадянином ОСОБА_4, був відсутній необхідний кворум, а тому загальні збори були неправомочні та не могли приймати будь-які рішення щодо діяльності товариства.

Однак, відповідно до приписів ст. 112 ГПК України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Таким чином, судова колегія вважає, що обставина щодо визнання рішення зборів недійсними, яка встановлена рішенням господарського суду м. Києва від 17.03.2015 року, яке набрало чинності 15.10.2015 року постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року у справі № 910/25201/14, не є нововиявленою, оскільки дана обставина не має наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте господарським судом Херсонської області 13.05.2014 року.

Крім того, позивач по справі не був позбавлений права звернення до суду з позовом про визнання недійсним протоколу зборів до моменту винесення рішення від 13.05.2014 року по даній справі.

На думку судової колегії, суд першої інстанції помилково вважає, що господарський суд Херсонської області в рішенні від 13.05.2014 року в основу свого рішення поклав лише подальше схвалення договору купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 року загальними зборами ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1", що оформлено рішенням від 14.03.2013 року № 1/03-2013-2.

Судова колегія наголошує, що судове рішення від 13.05.2014 року ґрунтується не лише на обставині подальшого схвалення правочину, а на інших обставинах, які мають значення для дійсності договору купівлі-продажу .

Відповідно до статті 241 ЦК правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Із аналізу змісту частини першої статті 241 ЦК випливає, що законодавець не ставить схвалення правочину в обов'язкову залежність від наявності рішень окремих органів управління товариства, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання.

Відповідно до п. 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", наступне схвалення юридичною собою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено, тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини.

Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т.ін.).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач упродовж тривалого часу вчиняв дії, спрямовані на виконання оспорюваного договору, зокрема здійснював оплату його вартості, відображав проведену операцію купівлі-продажу в бухгалтерському та податковому обліку продавця та покупця за договором купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 року.

Письмовим повідомленням Центрального Новокаховського відділення Херсонської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" № 122 від 06.05.2014 р. підтверджено наступні надходження коштів на поточний рахунок позивача, що відкритий у AT "Райффайзен Банк Аваль", від ТОВ "Бархан" за договором № 0804/4-КП у період з 01.07.2010 р. по 05.08.2010 р.:

п/д № 22 від 01.07.2010 р. на суму 163 184,00 грн., призначення платежу - оплата за обладнання згідно договору № 0804/4-КП від 08.04.2010 р.;

п/д № 38 від 30.07.2010 р. на суму 125 961,00 грн., призначення платежу - оплата за обладнання згідно договору № 0804/4-КП від 08.04.2010 р.;

п/д № 39 від 30.07.2010 р. на суму 157 210,00 грн., призначення платежу - оплата за обладнання згідно договору № 0804/4-КП від 08.04.2010 р.;

п/д № 23 від 05.08.2010 р. на суму 207 626,79 грн., призначення платежу - оплата за обладнання згідно договору № 0804/4-КП від 08.04.2010 р. т.1 а.с.130.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що згідно реєстру отриманих та виданих податкових накладних, позивачем видано відповідачу-2 податкові накладні, що свідчить про виникнення у позивача податкових зобов'язань внаслідок укладення спірного договору в силу ст. 201 та п. а ч. 1 ст. 187 Податкового кодексу України (т.1 а.с.128).

Також відповідно до акту приймання-передачі майна від 30.07.2010 року, позивачем передано, а відповідачем прийнято майно за договором.

За наявності таких фактів судам слід керуватися положеннями статті 241 ЦК і, зокрема, нормою, наведеною у другому реченні частини першої цієї статті.

Отже, судова колегія доходить висновку про те, що сама по собі відсутність у директора з економіки ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" ОСОБА_3 повноважень на укладення від імені товариства спірного Договору не створює підстави для визнання цього договору недійсним, оскільки за фактичними обставинами справи договір не тільки прийнято до виконання, але і значною мірою виконано.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Таким чином, частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником з перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність в органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Як вже було встановлено вище, підпунктом 15 пункту 10.3 Статуту встановлено, що до виключної компетенції зборів засновників (учасників) належить надання попередньої згоди на відчуження будь-яких активів товариства, якщо таке відчуження не передбачено річним бізнес-планом товариства.

Річний бізнес-план товариства не складався.

В преамбулі оспорюваного договору від 08.04.2010 року зазначено, що директор з економіки товариства ОСОБА_3 діє від імені товариства на підставі довіреності б/н від 25.12.2009 року.

Відповідно до вказаної довіреності б/н від 25.12.2009 року, ОСОБА_3 уповноважений укладати та підписувати всі види господарських договорів, угод, договорів застави. Іпотеки, інших договорів цивільно-правового характеру, оформляти всі документи, необхідні для оформлення таких правочинів, тощо.

Отже, зазначена довіреність не містить інформації про наявність обмежень у директора ОСОБА_3 на укладання правочинів від імені ТОВ «ЗБМ №1» (т.1 а.с.113).

З огляду на приписи статей 92, 237-239, 241 ЦК України для визнання недійсним договору, укладеного юридичною особою з третьою особою, з підстави порушення установленого обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, не має самостійного юридичного значення сам по собі факт перевищення повноважень органом чи особою, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені.

Такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Тобто третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи чи про припинення дії довіреності, виданої представнику юридичної особи, який укладає договір від її імені.

Однак, колегія суддів приймає до уваги те, що спірний договір не містить умову (пункт) про підписання його зі сторони позивача особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи.

Наведене свідчить про необізнаність ТОВ «Бархан» з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і тому відповідачу-2 не могло бути відомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія доходить висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 року .

Однією з необхідних ознак існування нововиявлених обставин істотність даних обставин для розгляду справи, тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Проте, за висновком судової колегії, скасування рішення загальних зборів від 14.03.2013 року № 1/03-2013-2, яким було схвалено правочин, укладений без належних повноважень, не впливає на прийняття рішення у даній справі стосовно дійсності договору купівлі-продажу майна № 0804/4-КП від 08.04.2010 року, оскільки в основу рішення від 13.05.2014 року покладено не лише подальше схвалення рішенням загальних зборів від 14.03.2013 року, а також і наявність інших підстав.

За таких обставин, в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів №1" про перегляд рішення від 13.05.2014 р. за нововиявленими обставинами по справі № 923/435/14 слід відмовити, визнавши обставини, на які посилається позивач, не нововиявленими, та такими, що впливають на результат вирішення спору у даній справі.

Отже, оскаржуване рішення господарського суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року підлягає скасуванню, із залишенням рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року без змін.

Керуючись cт. cт. 99, 103 п.2, 105, 106, 112 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Каховка «МАРКЕТ» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Компанії ЕСТРО ЛТД (Estro LTD) задовольнити частково.

Рішення господарського суду Херсонської області від 01 грудня 2015 року по справі №923/435/14 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємства «Завод будівельних матеріалів №1» про перегляд рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року за нововиявленими обставинами - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Херсонської області від 13.05.2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до вимог ст.105 ГПК України і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська