ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017 року Справа № 11/233

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),

судді: Кузнецов В.О., Науменко І.М.,

Секретар судового засідання Пінчук Є.С.

За участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_1, довіреність №971 від 28.07.2015 р., представник;

інші учасники провадження не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені судом належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2017 року у справі №11/233

за заявою Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3

про банкрутство Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3

та

за заявою ліквідатора арбітражного керуючого Балєва В.П.

до відповідача - 1 Приватного підприємства "Трістір"

відповідача - 2 ОСОБА_2

про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2017 року у справі №11/233 (суддя Бестаченко О.Л.) заяву ліквідатора арбітражного керуючого Балєва В.П. від 24.11.2014 № 02-01/591 до Приватного підприємства "Трістір" та гр. ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено частково.

Витребувано від ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) нежитлове приміщення автогаража з комплексом будівель (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 49), що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, та повернути його законному власнику - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Витребувано від ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) нежитлове приміщення складу запасних частин (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 49), що розташоване за адресою: АДРЕСА_3, та повернути його законному власнику - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь банкрута - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), в особі арбітражного керуючого ліквідатора Балєва Валентина Петровича (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, АДРЕСА_4), 3654,00 грн сплаченого судового збору.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора арбітражного керуючого Балєва В.П. від 24.11.2014 № 02-01/591 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Так, скаржник посилається на положення ст. 388 Цивільного кодексу України, відповідно до яких для витребування майна у добросовісного набувача має значення відсутність волі у власника спірного майна - ФОП ОСОБА_3, від імені якої діяла уповноважена законом особа - ліквідатор арбітражний керуючий Проскурін С.І. на його відчуження.

За твердженням скаржника, у діях власника спірного майна - банкрута ОСОБА_3, від імені якої діяла уповноважена законом особа - ліквідатор арбітражний керуючий Проскурін С.І., була воля на його відчуження, що підтверджується наступними обставинами.

Скаржником зазначено, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2014 у справі № 11/233, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 17.11.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2015 та 28.01.2015, визнано недійсним договори купівлі-продажу спірного майна від 09.11.2011 та від 12.06.2012, укладені між ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим Проскуріним С.І. (продавець) та ПП "ЛАН-ЛФ-АГРО" (покупець), згідно з яким майно вибуло із власності банкрута. Отже, як заначено скаржником, ліквідатор арбітражний керуючий Проскурін С.І., з врахуванням повноважень, передбачених ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI), в період здійснення повноважень ліквідатора ФОП ОСОБА_3 в силу Закону, здійснював правомочності щодо її майна, в тому числі з правом розпорядження ним. Окрім того, продаж спірного майна ліквідатором було погоджено комітетом кредиторів відповідно до протоколу від 24.08.2011 № 3-01/11.

Також у скарзі зауважено, що спірне майно вибуло з володіння власника - ФОП ОСОБА_3, від імені якої діяв ліквідатор арбітражний керуючий Проскурін С.І., з його волі, визнання недійсним договорів, на підставі яких було відчужено майно, не є підставою для витребування спірного майна у гр. ОСОБА_2, який є добросовісним набувачем цього майна.

Так, скаржник вважає, що при придбанні спірного майна діяв добросовісно, право власності набуто ним в порядку, що передбачений законодавством, а тому витребування в нього спірного майна буде суперечити ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" та практиці Європейського суду з прав людини.

У відзиві на апеляційну скаргу, надісланого засобами електронного зв'язку, ліквідатор арбітражний керуючий Балєв В.П. просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Крім того, останнім було надіслано клопотання про розгляд справи без участі ліквідатора, яке задоволено колегією суддів.

Заслухавши пояснення представника скаржника, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженої ухвали нормам діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 06.10.2010 господарський суд визнав суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_3 банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3.

Ухвалою від 26.02.2014 року господарський суд усунув арбітражного керуючого Проскуріна С.І. від виконання обов'язків ліквідатора суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 з 26.02.2014 року. Призначив ліквідатором банкрута суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 арбітражного керуючого Романяка М.Я. Продовжив строк ліквідаційної процедури по справі про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 на шість місяців.

Ухвалою від 20.05.2014 господарський суд призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Балєва В.П., зобов'язав ліквідатора арбітражного керуючого Балєва В.П. після завершення усіх розрахунків з кредиторами подати господарському суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, що відповідають вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Господарський суд ухвалою від 09.12.14 прийняв до розгляду заяву ліквідатора арбітражного керуючого Балєва В.П. від 24.11.2014 № 02-01/591 до Приватного підприємства "Трістір" про:

- витребування з незаконного володіння Приватного підприємства "ТРІСТІР" (, вулиця 50-років Комсомолу, 17, офіс 62, м. Жовті Води, Дніпропетровська область) нежитлове приміщення автогаража з комплексом будівель (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 49), що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та повернення його законному власнику - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та видати наказ;

- витребування з незаконного володіння Приватного підприємства "ТРІСТІР" (, вулиця 50-років Комсомолу, 17, офіс 62, м. Жовті Води, Дніпропетровська область) нежитлове приміщення складу запасних частин (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 49), що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та повернення його законному власнику - ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та видати наказ;

- стягнення з Приватного підприємства "ТРІСТІР" (, вулиця 50-років Комсомолу, 17, офіс 62, м. Жовті Води, Дніпропетровська область) на користь ліквідатора ФОП ОСОБА_3 арбітражного керуючого Балєва Валентина Петровича (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, АДРЕСА_4) 1827,00 грн. сплаченого судового збору та видати наказ;

- в порядку ст. 90 ГПК України надіслання до прокуратури м. Жовті Води Дніпропетровської області (52210, м. Жовті Води, вул. Б. Хмельницького, 21) повідомлення про встановлення у діяльності органів управління приватного підприємства "ЛАН-ЛФ-АГРО" (, вул. Гвардійська, 17, м. Жовті Води, Дніпропетровська обл.) та приватного підприємства "ТРІСТІР" (, вулиця 50-рокув Комсомолу, 17, офіс 62, м. Жовті Води, Дніпропетровськ область) порушення законності, що містить ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку.

Вказана заява обґрунтована тим, що договори купівлі-продажу від 09.11.2011 та 12.06.2012, укладені між позивачем та ПП "Лан-ЛФ-Агро" на підставі яких спірне майно вибуло із володіння позивача, були 18.09.2014 судом визнані недійсними з дня їх укладення, то 29.10.2014 (дата укладення договорів купівлі-продажу майна між ПП "Лан-ЛФ-Агро" та наступним покупцям ПП " Трістір") спірне майно вибуло із володіння власника поза його волею і позивач має право витребовувати його від добросовісного набувача за правилами ст. 388 ЦК України. Викладена позиція підтверджена висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові Судової Палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11.06.2014 № 6-52цс14.

Крім того, із заяви ліквідатора вбачається, що однією із підстав визнання судом 18.09.14 договорів недійсними є те, що майно, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 нежитлове приміщення складу запасних частин, знаходиться у заставі/іпотеці ПАТ КБ "Надра" на підставі договору іпотеки від 05.12.2006.

За твердженням ліквідатора, ст. 25 Закону є підставою для витребування майна банкрута із чужого незаконного володіння саме у процедурі банкрутства, оскільки правом розпоряджатися майно банкрута наділений ліквідатор, призначений ухвалою суду.

До господарського суду 09.06.15 р. надійшло клопотання № 02-01/225 від 08.06.15 р. ліквідатора арбітражного керуючого Балєва В.П. про заміну неналежного відповідача у справі за заявою ФОП ОСОБА_3 № 02-01/591 від 24.11.2014 р. про витребування з незаконного володіння нежитлового приміщення автогаража з комплексом будівель та нежитлового приміщення складу запасних частин та повернення їх законному власнику - ОСОБА_3, з приватного підприємства "Трістір" (код ЄДОРПОУ 37262202, вул. 50-років Комсомолу, 17, офіс, 62, м. Жовті Води, Дніпропетровська обл.) на ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_1).

Дане клопотання ліквідатор мотивує тим, що відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 38695960 від 08.06.15 р. та № 386950403 від 08.06.15 р. право власності на нежитлове приміщення автогаража з комплексом будівель (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 49), що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 та право власності на нежитлове приміщення складу запасних частин (реєстраційний номер майна 49), що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, 27.04.15 р. зареєстроване за ОСОБА_2.

Господарський суд ухвалою від 02.07.2015 залучив до участі у справі та до розгляду заяви ліквідатора арбітражного керуючого Балєва В.П. від 24.11.2014 № 02-01/591 до Приватного підприємства "Трістір" про витребування майна із чужого незаконного володіння іншого відповідача - ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_1).

Ухвалою господарського суду від 06.06.2017 року у справі заяву ліквідатора арбітражного керуючого Балєва В.П. від 24.11.2014 № 02-01/591 про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено частково.

Витребувано від ОСОБА_2 нежитлове приміщення автогаража з комплексом будівель (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 49), що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, та повернути його законному власнику - ОСОБА_3

Витребувано від ОСОБА_2 нежитлове приміщення складу запасних частин (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 49), що розташоване за адресою: АДРЕСА_3, та повернути його законному власнику - ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банкрута - ОСОБА_3, в особі арбітражного керуючого ліквідатора Балєва Валентина Петровича (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, АДРЕСА_4), 3654,00 грн сплаченого судового збору.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Вирішуючи питання про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали господарського суду, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2014 у справі №11/233, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 17.11.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2015 та 28.01.2015, визнано недійсним договори купівлі-продажу спірного майна від 09.11.2011 та від 12.06.2012, укладені між ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим Проскуріним С.І. (продавець) та ПП "ЛАН-ЛФ-АГРО" (покупець), згідно з яким майно вибуло із власності банкрута.

29.10.2014 Приватним підприємством "ЛАН-ЛФ-АГРО" та Приватним підприємством "ТРІСТІР" укладено договір купівлі-продажу автогаража з комплексом будівель, що знаходиться на АДРЕСА_2. Вказаний договір був посвідчений державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1708 (а.с. 121 т. 12).

29.10.2014 між Приватним підприємством "ЛАН-ЛФ-АГРО" та Приватним підприємством "ТРІСТІР" укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення складу запасних частин, загальною площею 965,7 кв.м, що знаходиться на АДРЕСА_3. Вказаний договір був посвідчений державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1706 (а.с. 121 т. 12).

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.03.2015 у справі № 400/275/15-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 13 грудня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу цього ж дня за реєстровим номером 1921, а саме нерухоме майно: нежитлове приміщення складу запасних частин, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, опис об'єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення складу запасних частин літера "А", загальною площею 965, 7 кв. м., матеріал стін: бетонні, реєстраційний номер 49, що належить приватному підприємстві "Трістір" (код за ) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений 29 жовтня 2014 року Жовтоводською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1706, та нежитлове приміщення автогаража з комплексом будівель, яке розташоване по АДРЕСА_2, опис об'єкта нерухомого майна: адміністративна будівля, літера "А", загальною площею 146, 8 кв. м.; гараж, літера "Б"; будівля КПП, літера "В"; вагова, літера "Г"; котельня, літера "Д", загальною площею 46, 1 кв. м.; компресорна, літера "Ж", загальною площею 61, 8 кв. м.; гараж, літера, "З"; гараж, літера "К", загальною площею 644, 8 кв. м.; зварювальна, літера "Л"; огорожа "№ 1, 2"; замощення, літера "І"; реєстраційний номер 49, що належить приватному підприємстві "Трістір" (код за ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений 29 жовтня 2014 року Жовтоводською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1708, шляхом продажу всього зазначеного нерухомого майна ОСОБА_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку", за початковою ціною 60 000 гривень з метою погашення заборгованості приватного підприємства "Трістір" перед ОСОБА_8 за договором позики від 13 грудня 2014 року в сумі 60 000 гривень.

Зобов'язано приватне підприємство "Трістір" передати ОСОБА_8 оригінал договору купівлі-продажу, посвідчений 29 жовтня 2014 року Жовтоводською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1706, та оригінал договору купівлі-продажу, посвідчений 29 жовтня 2014 року Жовтоводською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1708, для здійснення продажу об'єктів нерухомого майна, право власності на які вони підтверджують, ОСОБА_8, від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі - продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку", за початковою ціною 60 000 гривень з метою погашення заборгованості приватного підприємства "Трістір" перед ОСОБА_8 за договором позики від 13 грудня 2014 року в сумі 60 000 гривень.

27.04.2015 між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладено договори купівлі-продажу нежитлового приміщення складу запасних частин (АДРЕСА_3) та нежитлового приміщення автогаража з комплексом будівель (АДРЕСА_2), посвідченні нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Меньшиковою К.О. та зареєстровані в реєстрі за № 672 та №671.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 08.09.2015 скасовано рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області, на виконання якого ОСОБА_2 було придбане спірне майно, в задоволенні позову ОСОБА_8 до ПП "ТРІСТІР" відмовлено. Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 08.09.2015 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2015 залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 22.04.2016 відмовлено позивачу у допуску справи до провадження Верховного суду України.

Згідно приписів ст.ст. 321, 319, 658 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові.

Згідно вимог ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Приписами ст. 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом наведеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст. 388 ЦК України.

Аналогічні висновки щодо можливості витребування нерухомого майна, що вибуло поза волею власника, викладені Верховним Судом України (постанови від 30.09.2014 по справі №43/440-6/231, від 11.06.2014 по справі №6-52цс14 та від 08.06.2016 по справі №6-3089ц15).

Отже, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційним позовом).

Крім того, згідно п. 2.15. Постанови пленуму ВГСУ від 29.05.2011 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" наслідки недійсності правочину підлягають застосуванню лише стосовно сторін даного правочину, тому на особу, яка не брала участі в правочині, не може бути покладено обов'язок повернення майна за цим правочином. У зв'язку з цим не підлягають задоволенню позови власників (володільців) майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження майна, які були вчинені після правочину, визнаного недійсним. У відповідних випадках майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, позовів відповідно до статей 387 - 390 або глави 83 ЦК України, зокрема, від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України. При цьому необхідно мати на увазі, що добросовісність набувача майна в силу ч. 5 ст. 12 названого Кодексу презюмується.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, який в постановах № 916/2129/15 від 05.10.2016 № 916/2131/15 від 25.01.2017 дійшов висновку, що витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

Враховуючи вищевказане, а також те, що в ухвалі про визнання недійсними договорів, за якими спірне майно вибуло з володіння боржника, встановлено, що договори від 12.06.2012 та від 09.11.2011 були укладені з порушеннями, які стали в подальшому підставою усунення арбітражного керуючого Проскуріна С.І. від виконання обов'язків ліквідатора ФОП ОСОБА_3, а саме: було здійснено продаж майна, яке належало боржнику, в порушення вимог Закону, позаяк ліквідатором було відчужено вказане майно без проведення відкритих торгів (аукціону), за заниженою в порівнянні з експертною оцінкою ціною, проведеною у встановленому законом порядку незалежним оцінювачем. Договір від 12.06.2012 було укладено без належного повідомлення кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна.

З огляду на викладене, апеляційний суд поділяє висновки суду першої інстанції, що визнання недійсним правочину з відчуження майна (з підстав наявності численних порушень закону при здійсненні процедури продажу) виключає можливість для твердження про наявність волі відчужувача (ФОП ОСОБА_3, від імені якого діяв ліквідатор Проскурін С.І.) на вчинення даного правочину.

Враховуючи те, що первісні договори купівлі-продажу від 09.11.2011 та від 12.06.2012, укладені між ліквідатором банкрута та Приватним підприємством "ЛАН-ЛФ-АГРО", за якими спірне майно вибуло з власності банкрута, визнано недійсними в судовому порядку, отже підстава, на якій придбане вказане майно наступними набувачами у ланцюгу наступних угод, згодом відпала, отже, місцевий суд правомірно та обґрунтовано дійшов висновку, що особа, за якою зареєстровано право власності на момент звернення ліквідатора із заявою про повернення спірного майна в порядку ст. 388 ЦК України, зобов'язана повернути майно.

Відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на те, що скаржником не доведено факту вибуття спірного майна з володіння банкрута з його волі, тому вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення вимоги ліквідатора Балєва В.П. про направлення повідомлення до правоохоронних органів, у зв'язку з тим, що арбітражним керуючим до прокуратури Дніпропетровської області, ГУМВС України у Дніпропетровській області та Головного управління юстиції в Дніпропетровській області направлено заяву про скоєння кримінальних правопорушень (злочинів) № 02-01/538 від 12.11.2014 року, за результатами розгляду якої прокуратурою міста Жовті Води внесені відомості до ЄРДР № 0000026 від 03.12.2014 року за попередньою правовою кваліфікацією ст. 356 КК України та дані матеріали направлено за підслідністю до СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області для проведення досудового розслідування.

Решта доводів апеляційної скарги не впливає на юридичну оцінку обставин, матеріалів справи, здійснену господарським судом у цілковитій відповідності до норм чинного законодавства.

Таким чином, розглядаючи заяву арбітражного керуючого, господарський суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому оскаржувана ухвала господарського суду відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2017 року у справі №11/233 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 18.09.2017р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко