ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2017 р.Справа № 922/2268/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Ромсат", м.Київ
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Арілл", м. Харків
про стягнення 23962,81 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Арілл" (далі - відповідач) звернулось ТОВ "НВО "Ромсат" (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь 23962,81 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору поставки №RM-020503, що був укладений між сторонами 05.02.2016. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 11.07.2017 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 08.08.2017 о 11:15.

Ухвалою господарського суду від 08.08.2017 розгляд справи було відкладено на 04.09.2017 о 10:00.

Представник позивача у судовому засіданні 04.09.2017 підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві, проте ухвала суду була повернута без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Як розяснив Вищий господарський суд України у Постанові Пленуму № 18 від 26 грудня 2011 року (з подальшими змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи, у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цих норм, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом перевірено адресу відповідача та згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача 61032, Харківська область, м. Харків, просп. Московський, 293-А та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено доданими до матеріалів справи доказами, між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання Ромсат (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Арілл (Покупець) було укладено договір поставки №RМ-020503 від 05.02 2016, відповідно до умов якого ТОВ НВО Ромсат взяло на себе зобовязання поставити і передати у власність товар, а ТОВ Арілл - прийняти та оплатити таке замовлення (п.1.1 Договору).

Так, на виконання умов Договору Постачальником було здійснено поставку товару на загальну суму 217894,03 грн., що підтверджується видатковими накладними та рахунками фактурами на сплату, копії яких належним чином засвідчені та долучені до матеріалів справи, а саме:

- видаткова накладна №RМ-0902006 від 02.09.2016 на суму 20 400,01 грн. та рахунок-фактуру на сплату №RМ-0902002 від 02.09.2016 на цю суму;

- видаткова накладна №RМ-0907013 від 07.09.2016 на суму 14 590,01 грн. та рахунок-фактуру на сплату №RМ-0907025 від 07.09.2016 на цю суму;

- видаткова накладна №RМ-0908004 від 08.09.2016 на суму 1900,00 грн. та рахунок-фактуру на сплату №RМ-0908002 від 08.09.2016 на цю суму;

- видаткова накладна №RМ-0930013 від 30.09.2016 на суму 2385,01 грн. та рахунок-фактуру на сплату №RМ-0927015 від 27.09.2016 на цю суму;

На підставі факту поставок товару ТОВ НВО Ромсат зареєструвало податкові накладні, а саме:

- Податкова накладна №41 від 02.09.2016 на суму 20 400,01 грн.,

- Податкова накладна №192 від 07.09.2016 на суму 14 590,01 грн.,

- Податкова накладна №221 від 08.09.2016 на суму 1 900,00 грн.,

- Податкова накладна №888 від 30.09.2016 на суму 2 385,01 грн.

ТОВ НВО Ромсат виконало свої зобов'язання за Договором у повному обсязі. Претензій по кількості або якості товару, або з виконання інших умов Договору зі сторони Відповідача не було.

Відповідно до п.6.3. Договору ТОВ Арілл зобовязався сплатити повну вартість товару протягом 7 (семи) календарних днів з дати здійснення поставки (передачі) товару покупцю.

Втім, поставлений товар відповідачем оплачено частково та з порушенням строків зазначених в договорі. Відповідач провів оплату в сумі 196 919, 00 грн., що підтверджується банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок різниці між загальною вартістю поставленого позивачем товару та сумою сплаченою відповідачем, відповідно до умов Договору, утворилася заборгованість Покупця перед Постачальником, яка становить 20975,03 грн.

ТОВ НВО Ромсат направило на адресу Відповідача лист-претензію від 08.11.2016 (вх.№08/11/16) з проханням сплатити заборгованість чи повернути товар, проте дана вимога залишилась без відповідного реагування з боку відповідача, що й стало причиною звернення позивача до суду за захистом свого права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність доказів щодо повного виконання відповідачем умов договору, щодо здійснення оплати за поставлений товар, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача, суми заборгованості у розмірі 20975,03 грн. обґрунтованими, доведеними доданими до справи доказами та підлягаючими задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 430,99 грн. та інфляційних втрат в розмірі 2556,79 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 430,99 грн. та інфляційних втрат в розмірі 2556,79 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором поставки, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 712 ЦК України; ст. ст. 173, 174, 179 ГК України; ст. ст. 1, 4, 12, 32, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арілл" (61032, м.Харків, просп. Московський, 293-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Ромстат" (04214, м.Київ, просп.Оболонський, 32-б, , р/р 7 у АТ "ОСОБА_2 Аваль" у м.Києві, МФО 380805) 20975,03 грн. - основного боргу, 430,99 грн. - 3% річних, 2556,79 грн. - інфляційні втрати та судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 11.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_3