ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р.Справа № 916/732/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

Представники сторін у судове засідання не зявились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю „А- Профі

на ухвалу господарського суду Одеської області від 07.08.2017 р.

по справі №916/732/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „А- Профі

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Дар

про стягнення 551 398,87 грн.

ВСТАНОВИВ

В березні 2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю "А-профі" (далі ТОВ "А-профі") звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" (далі ТОВ "Агро-Дар") про стягнення заборгованості за договором поставки від 25.03.2016 р. № 02116 в сумі 494 682,30 грн., трьох процентів річних в сумі 3 935,61 грн., інфляційних нарахувань в сумі 16 011,83 грн. та пені в сумі 36 769,13 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.05.2017 р. по справі №916/732/17 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Агро-Дар" на користь ТОВ "А-профі" 434682 гривні 30 коп. боргу, 36769 гривень 13 коп. пені, 16011 гривень 83коп. інфляційних, 3935 гривень 61 коп. сплати 3% річних та 8121 гривню 28 коп. судового збору, провадження по справі в частині стягнення 50000 грн. боргу - припинено, у задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 р. рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2017 р. по справі № 916/732/17 залишено без змін.

27.07.2017 р. ТОВ "Агро-Дар" звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області у справі №916/732/17 в якій просило відстрочити виконання ТОВ "Агро-Дар" рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2017 р. у справі №916/732/017 до 01 січня 2018 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.08.2017 р. (суддя Демешин О.А.) заяву ТОВ "Агро-Дар" про відстрочку виконання рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2017 р. у справі №916/732/017 до 01.01.2018 задоволено частково, надано ТОВ "Агро-Дар" відстрочку у виконанні рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2017 р. у справі №916/732/017 до 01.11.2017 р., в задоволенні решти заяви відмовлено.

Судова ухвала, з посилання на приписи ч.1 ст. 121 ГПК України, мотивована тим, що до матеріалів справи заявником додано довідку про розмір кредиторської заборгованості в сумі 115626796,46 грн. та дебіторської заборгованості в сумі 18244654,71 грн. станом на 27.07.2017 р. та докази відсутності грошових коштів на банківському рахунку. Судом першої інстанції зазначено, що враховуючи інтереси сторін, суд вважає за доцільне заяву боржника задовольнити частково та надати відстрочку у виконанні рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2017 р. у справі №916/732/017 до 01.11.2017 р.

Не погодившись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось ТОВ "А-профі" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 7 серпня 2017 року та прийняти нову ухвалу якою у задоволенні заяви ТОВ "Агро-Дар" про відстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 4 травня 2017 року відмовити.

Посилаючись на приписи ст.121 ГПК України, ч.2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" апелянт зазначає, що при винесені оскаржуваної ухвали щодо надання відстрочки, судом абсолютно не взято до уваги інтереси ТОВ "А-профі".

Апелянт зазначає, що питання про надання відстрочки вирішувалось без участі позивача, при тому, що ухвала господарського суду Одеської області від 31 липня 2017 року, якою було прийнято заяву ТОВ "Агро-Дар" та призначено до розгляду на 7 серпня 2017 року, була отримана ТОВ "А-профі" саме 7 серпня 2017 року. Таким чином, на думку скаржника, не маючи доказів обізнаності сторони позивача про призначений розгляд заяви про відстрочку виконання, суд неправомірно вирішив питання без участі ТОВ "А-профі".

При цьому, як стверджує апелянт, ТОВ "А-профі" внаслідок прострочення виконання зобовязань по оплаті за поставлений товар контрагентами, зокрема, боржником та подібними, поставлено у вкрай скрутне фінансове становище, подальша можливість ведення господарської діяльності поставлене під реальну загрозу.

В той же час, як зазначає апелянт, поза увагою суду першої інстанції залишено ту обставину, що термін прострочення виконання зобовязання по оплаті зі сторони ТОВ "Агро-Дар" становить вже майже рік. При цьому, ТОВ "Агро-Дар" приймало на себе зобовязання оплатити товару у чітко визначені терміни. Отже, на думку апелянта, оцінюючи ступінь невиконання своїх зобовязань ТОВ "Агро-Дар" є безпідставним посилання на значну кредиторську заборгованість в обґрунтування неможливості оплати товару, який було поставлено та використано в господарській діяльності ТОВ "Агро-Дар" рік тому.

Крім того, апелянт відзначає, що непокрита сума кредиторської заборгованості ТОВ "Агро-Дар" становить близько 100 мільйонів гривень, а у заяві відповідача вказувалось на отримання кредиту в сумі 500 000 грн. для поповнення обігових коштів. Проте, на думку скаржника, є незрозумілим яким чином кредит в розмірі 500 000 гри. може забезпечити погашення кредиторської заборгованості в розмірі 100 мільйонів гривень.

З вказаного, за твердженням апелянта, вбачається очевидний висновок, що повідомлена сума кредиторської заборгованості має довгостроковий та непрострочений характер. Відповідно, така сума кредиторської заборгованості не може братись до уваги при вирішенні питання виконання зобовязань за рішенням суду.

Скаржник відзначає, що позивач не може ціною припинення власної господарської діяльності рятувати фінансовий стан ТОВ "Агро-Дар", яке по факту обманювало ТОВ "А-профі" взявши на себе зобовязання оплатити товар у визначений строк. Але, не виконавши свої зобовязання навіть не повідомило про причини невиконання. А після звернення ТОВ "А-профі" до суду всіма силами затягувало судовий розгляд, взагалі, не брало участі у судовому розгляді у суді першої інстанції, а в суді апеляційної інстанції перекручувало обставини справи, намагалось взагалі уникнути виконання зобовязання.

На підставі наведеного апелянт вважає, що оскаржуваною ухвалою несправедливо вирішено питання відстрочки виконання та незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали є очевидною.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.08.2017 р. апеляційну скаргу ТОВ "А-профі" на ухвалу господарського суду Одеської області від 07.08.2017 р. по справі №916/732/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Таран С.В.

У судове засідання Одеського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 представники сторін не зявились.

Враховуючи строки розгляду ухвали господарського суду Одеської області від 07.08.2017 р. в апеляційній інстанції, передбачені ст. 102 ГПК України, судова колегія вважає, що неявка представників сторін, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ "А-профі" підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою про відстрочення виконання рішення ТОВ "Агро-Дар" з посиланням на приписи ст. 121 ГПК України, п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, рішення Конституційного суду України від 26 червня 2013 року у справі №1-7/2013 зазначило, що ТОВ "Агро-Дар" являється підприємством, основним видом діяльності якого є вирощування винограду та виробництво вин та є підприємством замкнутого циклу.

Тому, за твердженням заявника, фінансове становище підприємства повністю залежить від врожайності винограду. Проте, як вказує заявник, у звязку з несприятливими погодними умовами, а саме: по-перше, посухи літа, що призвело до погіршення умов визрівання пагонів винограду; по-друге, зниженням температур в весняний період до критичних значень для винограду до мінус 5 °С, спричинило загибель вічок у середньому на технічних сортах винограду до 65%, що підтверджується довідкою ННЦ "Іститута виноградарства та виноробства ім. В.Е. Таірова".

Означене, як стверджує заявник, призвело до зменшення урожайності у 2017 році майже у два рази, та необхідності негайного направлення всіх фінансових ресурсів підприємства на відновлення формування кущів винограду, обробку та підживлення їх. Оскільки якісний і своєчасний догляд за постраждалими від морозу насадженнями є гарантом отримання певного урожаю та своєчасного відновлення кущів.

Як зазначає заявник, на даний час ТОВ "Агро-Дар" перебуває у вкрай тяжкому фінансовому становищі, яке обумовлено також і низкою зовнішніх факторів, котрі вплинули на фінансовий стан боржника, зокрема це події, котрі відбуваються на сході нашої країни, та як наслідок стрімке та значне зростання курсу долара по відношенню до гривні, стрімке падіння рівня виробництва, зниження активності діяльності майже всіх підприємств, установ та організацій, стрімке та відчутне зростання рівня інфляції в країні.

Одним із основних факторів, який вплинув на фінансове становище підприємства є, за твердженням заявника те, що майже всі ціни на товари та послуги виросли майже в три рази, та кожний день збільшуються разом із збільшенням курсу долара по відношенню до гривні, що призводить до недостатності обігових коштів у підприємства. У звязку з чим, як стверджує заявник ТОВ "Агро-Дар" не має фінансової змоги проводити погашення кредиторської заборгованості вчасно та у повному обсязі, що у свою чергу призвело до зростання та нарощення заборгованості підприємства за договорами.

Так, заявник стверджує, що кредиторська заборгованість на день звернення з даною заявою склала 115 626 769,46 гривень, що також призводить до недостатності обігових кошів та підприємство було змушене оформити короткостроковий кредит (овердрафт) у ПАТ "ОСОБА_1 Аваль", на суму 500 000,00 гривень. Сума не погашено кредиту становить 1 500 000,00 гривень.

Також, заявник вказує, що суттєвий вплив на погіршення фінансового стану має те, що підприємство має значну дебіторську заборгованість, яка у загальному розмірі становить 18 244 654,71 гривен. та до даного часу не погашена.

Крім того, заявник зазначає, що на підприємстві, станом на день звернення до суду, працює 98 співробітників, котрим необхідно проводити виплату заробітної плати, так, фонд оплати праці за червень 2017 року становить 316 798,00 гривен. При цьому, у разі не затвердження відстрочки, накладення арешту на рахунки відповідача, призведе до того, що співробітники не матимуть змоги отримати вчасно заробітну плату, а бюджет не до отримує відрахування (податки та збори).

До того ж, заявник зазначає, що ТОВ "Агро-Дар" є підприємством замкнутого циклу та повністю залежить від врожайності винограду, у зв'язку з чим, негайне виконання рішення суду зі стягненням з підприємства відповідних коштів призведе до вкрай негативних наслідків, а саме, у кращому випадку до зменшення врожаю винограду, а в найгіршому до загибелі виноградних насаджень, оскільки підприємство без фінансових можливостей не зможе здійснити всіх необхідних дій по відновленню, формуванню, обробленню кущів виноградних насаджень, їх підживлення та вирощуванню винограду, оскільки виноградні насадження потребують догляду, крім того виникне заборгованість за споживання електричної енергії, води та водовідведення, що призведе до неможливості здійснення поливу, та як результат може призвести до засихання кущів та втрати виноградних насаджень.

Між тим, на думку заявника, відстрочення виконання набраного законної сили рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2017 р. у справі № 916/732/17 до 01.01.2018 р. надасть підприємству можливість належного догляду за виноградними насадженнями, так як результат отримати високий рівень урожайності та збільшення активів підприємства, та належним чином виконати судове рішення. Оскільки, з урахуванням практики, що склалась в останні роки, найбільш реальним терміном надходження грошових коштів для виконання рішення суду є грудень 2017 р., у зв'язку з чим відстрочення виконання рішення суду до 01.01.2018 р. є виправданим.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу, господарський суд Одеської області дійшов висновку про часткове задоволення заяви та надав ТОВ "Агро-Дар" відстрочку у виконанні рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2017 р. у справі №916/732/017 до 01.11.2017 р.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого господарського суду, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.п. 7.1.1., 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Колегія суддів зазначає, що господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України, тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Так, на підтвердження того, що ТОВ "Агро-Дар" не має можливості виконати рішення суду, заявник посилається скрутне фінансове становище, наявність кредиторської та дебіторської заборгованості.

Проте, судова колегія вважає, що наведені заявником підстави у заяві про відстрочення виконання рішення суду, не є тою виключною обставиною, яка є достатньою підставою для відстрочки виконання судового рішення.

Так, колегія суддів відзначає, що звертаючись із заявою про відстрочення виконання рішення ТОВ "Агро-Дар" у якості доказів фінансового становища було надано довідку про стан заборгованості від 27.07.2017 р. Вих.№ 27/07-2017, яка підписана директором та головним бухгалтером ТОВ "Агро-Дар"; довідку про стан виноградників України після весняних заморозків на 25 квітня 2017 року; довідку ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" щодо кредитної заборгованості ТОВ "Агро-Дар".

В той же час, належними доказами, які підтверджують фінансовий стан підприємства, є баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов'язання і власний капітал; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) - звіт про доходи, витрати, фінансові результати та сукупний дохід (пункт 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності").

Дані документи дозволяють встановити дійсний фінансовий стан боржника, результати його господарської діяльності за останній звітний період, наявність або відсутність у нього активів, на які можливо звернути стягнення з метою виконання судового рішення. Однак вказані документи боржником суду не надані.

Судова колегія відзначає, що посилання відповідача на важкий фінансовий стан не є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 ГПК, за наявності якої можливе надання розстрочки виконання рішення, та відповідачем не надано доказів, що даний випадок є винятковим і зазначені в заяві обставини роблять неможливим або ускладнюють виконання рішення. При цьому, посилання на незадовільний фінансовий стан не може вважатись обставиною, що може слугувати підставою для відстрочення виконання рішення.

Крім того колегія суддів відзначає, що заявником не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що останній до 01.01.2018 р., тобто дати до якої він просив надати відстрочку виконання рішення, зможе виконати рішення господарського суду Одеської області від 04.05.2017 р. у справі №916/732/017 та погасити існуючу заборгованість перед позивачем.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про надання розстрочки виконання рішення суд враховує також негативні наслідки для стягувача при затримці виконання даного рішення суду, порушення його матеріальних інтересів, ступінь вини боржника у виникненні спору та наявність інфляційних процесів в економіці держави.

Колегія суддів вважає, що боржником не доведено ані винятковості, ані особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення заяви боржника про відстрочку виконання рішення.

Судова колегія відзначає, що судом першої інстанції не було зясовано чи може надання відстрочки виконання рішення призвести до негативних наслідки для стягувача при затримці виконання даного рішення суду.

Згідно з ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував наведених правових норм, не надав належної правової оцінки обставинам справи, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала має бути скасована, а в задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення відмовлено.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 07.08.2017 р. по справі №916/732/17 скасувати.

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" про відстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області у справі №916/732/17 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Таран С.В.