РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017Справа №910/9870/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юргруп"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Автокразбанк"

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2

про визнання дій протиправними

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - представник за довіреністю

від відповідача: Яценко О.В. - адвокат, ордер серія НОМЕР_1

від третьої особи 1: не з'явились;

від третьої особи 2: не з'явились;

від третьої особи 3: ОСОБА_5 - представник, довіреність б/н від 28.07.2017

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.06.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юргруп" про визнання дій протиправними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008 - нежила будівля салону-магазину, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 482,7 кв.м. - згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до умов п. 4.4. цього договору, однак з порушенням норм закону, оскільки вимога-повідомлення іпотекодержателя була направлена на адресу реєстрації позивача, тоді-як відповідачу була відома і адреса фактичного проживання позивача, що, на думку позивача, свідчить про неналежне повідомлення позивача про вимогу виконання зобов'язання. За наведених обставин, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо звернення стягнення заборгованості за рахунок іпотеки/майна за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 порушено провадження у справі № 910/9870/17 та справу призначено до розгляду на 07.07.2017. До участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та Публічне акціонерне товариство "Автокразбанк".

07.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю представника взяти участь у судовому засіданні та неможливістю надати всі витребувані судом докази.

07.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи та подання доказів, витребуваних ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2017 розгляд справи відкладено на 25.07.2017.

14.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвал суду.

18.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2.

18.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким відповідач зазначає, що з 06 вересня 2016 року всі права кредитора за кредитним договором №11/Z-08-АПЗ-02 від 17.03.2008 та договорами, які було укладено в забезпечення виконання кредитних зобов'язань (Іпотечний договір №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008; договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008) перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП». Враховуючи наявну заборгованість позивача за кредитним договором №11/Z-08-АПЗ-02 від 17.03.2008, відповідачем було направлено на адресу позивача вимогу-повідомлення вих. № 0052 від 21.10.2016, якою відповідач вимагав усунути порушення основного зобов'язання та повідомив про задоволення своїх вимог на предмет іпотеки у разі наявності заборгованості протягом тридцятиденного терміну. Відповідач зазначає, що посилання позивача у позовній заяві на неналежне повідомлення відповідачем про задоволення своїх вимог на предмет іпотеки є безпідставним, адже вимогу-повідомлення вих. № 0052 від 21.10.2016 було направлено за адресою, яка зазначена в іпотечному договорі №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008 в розділі «Реквізити, адреси та підписи сторін» як адреса реєстрації Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1: АДРЕСА_1.

25.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Наталії Григорівни надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 розгляд справи відкладено на 08.08.2017; до участі у справі залучено третю особу 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2.

03.08.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвал суду.

07.08.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи 3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю представника взяти участь у судовому засіданні.

07.08.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів та про відкладення розгляду справи, у зв'язку із необхідністю подання додаткових доказів у справі.

08.08.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю представника взяти участь у судовому засіданні.

У судовому засіданні 08.08.2017 представником позивача подано додаткові документи по справі та пояснення, згідно з якими позивач вказує, що до вимоги-повідомлення відповідачем не було долучено оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, проведеної на момент набуття права власності на предмет іпотеки; відповідачем не було дотримано вимог оформлення повідомлення, визначених ст. 35 Закону України «Про іпотеку»; відповідачем не підтверджено заборгованість за кредитним договором як підстава для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 продовжено строк розгляду справи на 15 днів, розгляд справи № 910/9870/17 відкладено на 12.09.2017.

05.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Наталії Григорівни надійшов лист, згідно з яким приватним нотаріус просив суд надати більш тривалий термін для надання копій матеріалів нотаріальної справи з огляду на підготовку до комплексної перевірки.

12.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи 2 надійшли документи та заява про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання 12.09.2017 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи 3. Позивач підтримав позов в повному обсязі, відповідач та третя особа 3 заперечили проти позову.

Представники третіх осіб 1 та 2 у судове засідання 12.09.2017 не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення №834 (третя особа 1) та копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідно до яких поштове відправлення вручене третій особі-2 25.08.2017.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 12.09.2017 за відсутності представників третіх осіб 1 та 2, та з урахуванням процесуальних строків розгляду справи відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.09.2017 подав суду додаткові документи та відзив на позов, згідно з яким відповідач зазначає, що нормами закону не визначено поняття місце фактичного проживання, тоді-як в силу Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. Відтак, відповідач вважає, що направлення вимоги про усунення порушення на адресу реєстрації позивача, що зазначена у спірному договорі іпотеки, є належним повідомленням.

Представник третьої особи 3 у судовому засіданні 12.09.2017 подав суду клопотання про витребування доказів, згідно з яким просив витребувати у Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради матеріали реєстраційної справи за реєстраційним номером нерухомого майна НОМЕР_2, а саме нежилої будівлі салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Розглянувши вказане клопотання суд зазначає, що третьою особою 3 не доведено обставин необхідності витребування зазначених у клопотанні документів з урахуванням предмету та підстав заявлених у позові вимог, відтак у задоволенні даного клопотання судом відмовлено.

У судовому засіданні 12.09.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи 3, суд

ВСТАНОВИВ:

17.03.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (боржник) укладено кредитний договір №11/К-08-АПЗ (в національній валюті), згідно з умовами якого банк надає позичальнику кредит у грошовій формі на наступних умовах: сума кредиту 1000000 грн., кінцева дата повернення кредиту "16" березня 2023р, мета використання кредиту поповнення обігових коштів, процентна ставка 11,5% річних, щоденна комісія 0,015% річних, комісія за підготовку та оформлення договору 150 грн., в т.ч. ПДВ 25 грн., комісія за надання кредиту у розмірі 1% від суми кредиту, без ПДВ. Цей договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до дати повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором.

Судом встановлено, що 17.03.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (боржник) укладено іпотечний договір №11/Zкіп-08-АПЗ, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрований в реєстрі за №384 (копія договору долучена до позову).

Згідно з умовами іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежила будівля салону-магазину, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 482,7 кв.м.

Відповідно до пункту 1.1 іпотечного договору, іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором №11/К-08-АПЗ від 17.03.2008, а також будь-якими змінами і доповненнями до нього.

За змістом п. 4.1. іпотечного договору, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання Основного зобов'язання за Кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу по сплаті кредитних коштів) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті комісій та штрафних санкцій у строки, встановлені Кредитним договором; якщо у разі пошкодження чи втрати прав на предмет іпотеки іпотекодавець не здійснить його заміну увідповідності до п.3.1.9 цього Договору; порушення іпотекодавцем та/або позичальником обов'язків за цим Договором та/або Кредитним договором та невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове повне або часткове виконання основного зобов'язання; ліквідації, реорганізації іпотекодавця та/або позичальника або порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом (для іпотекодавця /позичальника юридичної особи/ фізичної особи - підприємця), смерті та/або визнання безвісно відсутньою, в порядку встановленому чинним законодавством України, іпотекодавця та/або позичальника фізичної особи; якщо інша, ніж іпотекодержатель, особа набула право стягнення на предмет іпотеки.

У випадку порушення іпотекодавцем та/або позичальником обов'язків за цим Договором та/або Кредитним договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 4.2. іпотечного договору).

Згідно з п. 4.3. іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим п. 4.4. цього договору.

Відповідно до п. 4.4. іпотечного договору, даний пункт цього Договору с застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яке надає право іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього Договору, у випадку настання будь-якої з підстав, передбачених п. 4.1 цього договору, одним з наступних способів, зокрема, шляхом прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов'язання відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває нерухомість - предмет іпотеки за цим Договором у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки нерухомості - предмету іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, обраним іпотекодержателем після виконання всіх дій, передбачених ст. З7 Закону України «Про іпотеку». Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотедержателю права власності на нерухомість - предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухомість, що є предметом іпотеки (п. 4.4.1. іпотечного договору).

Судом встановлено, що 04.06.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким новий кредитор (Публічне акціонерне товариство «Автокразбанк) набуває всі права вимоги, що належать первісному кредитору в момент укладення цього договору або можуть виникнути в майбутньому на підставі за Кредитного договору №11/К-08-АПЗ від 17.03.2008.

Пунктом 2.1.1. договору встановлено, що кошти у розмірі 176906,90 грн. сплачуються новим кредитором на користь первісного кредитора шляхом безготівкового перерахування на накопичувальний рахунок.

Права, що визначені основним договором, з урахуванням положень п. 1.2. цього договору, переходять до нового кредитора в день здійснення розрахунку по сплаті частини ціни відступлення в порядку та розмірі, визначеному п. 2.1.1. договору.

Судом встановлено, що відповідно до меморіального ордеру №51353 від 05.06.2013, Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» було перераховано на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» 176906,90 грн. з призначенням платежу: оплата по договору відступлення права вимоги від 04.06.2013, придбання права по кредитному договору №11/К-08-АПЗ від 17.03.2008 ФОП ОСОБА_1 (меморіальний ордер долучений до пояснень третьої особи 2, поданих 12.09.2017).

Судом встановлено, що 21.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вороною Т.С. та зареєстрований у реєстрі за №1139, відповідно до якого первісний кредитор відступає новому кредитору всі права іпотекодержателя за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрованим в реєстрі за №384. Права, що визначені іпотечним договором, переходять до нового кредитора в день підписання цього договору.

Судом встановлено, що 06.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП», (новий кредитор) укладено договір 2016/12-К про відступлення права вимоги за кредитом, за яким первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії №11/К-08-АПЗ від 17.08.2008 з усіма додатковими угодами до нього (копія договору подана третьою особою-2 12.09.2017).

Ціна відступлення права вимоги становить 339759,96 грн., яка сплачена до 29.08.2016 на рахунок первісного кредитора; у випадку якщо новий кредитор не здійснить перерахування коштів в порядку, на умовах і в строки, передбачені п. 4.1. договору, права за основним договором, що мали бути відступлені, до нового кредитора не переходять (п. 4.1. договору).

Згідно з п. 3.1. договору, права вимоги за основним договором переходить до нового кредитора з моменту укладання цього договору за умови повної оплати ціни відступлення права вимоги в сумі, встановленій п. 4.1. договору.

Судом встановлено, що 26.08.2016 відповідачем було перераховано на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» грошові кошти у розмірі 319710,76 грн. з призначенням платежу: оплата за лот 188 згідно з протоколом 188 від 15.08.2016, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача, копія якої подана 12.09.2017; 10.08.2016 відповідачем було перераховано ТОВ «Кепітал Прайс» 33639,60 грн. як гарантійний внесок на торги (аукціон), лот №188, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача, копія якої подана 12.09.2017.

Судом встановлено, що 06.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП», (новий іпотекодержатель) укладено договір № 2016/12-І про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №1390, відповідно до якого первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права вимоги за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрованим в реєстрі за №384. Новий іпотекодержатель набуває у повному обсязі права іпотекодержателя за іпотечним договором з моменту укладення цього договору (копія договору подана відповідачем 07.08.2017).

Судом встановлено, що 21.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП» звернулось до позивача з вимогою-повідомленням №0052 від 21.10.2016, у якій вимагало усунути порушення основного зобов'язання за кредитним договором №11/К-08-АПЗ від 17.03.2008 та сплатити відповідачеві заборгованість за кредитом у тридцятиденний строк та повідомило, що у разі якщо протягом тридцятиденного строку позивач не усуне порушення зобов'язання за кредитним договором та не сплатить відповідачеві заборгованість за кредитом, останній має намір задовольнити свої вимоги на предмет іпотеки в порядку, визначеному ст.ст. 37,38 Закону України «Про іпотеку» (копія вимоги-повідомлення та доказів направлення - опису вкладення з відміткою відділення поштового зв'язку та фіскального чеку № 6827 від 21.10.2016 про направлення вимоги-повідомлення №0052 від 21.10.2016 на адресу 03186, АДРЕСА_1 подана відповідачем 18.07.2017).

Судом встановлено, що 11.04.2017 реєстратором Філії Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради прийнято рішення №34756057 про відкриття у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно розділу та реєстрацію об'єкта нерухомого майна - реєстраційний номер НОМЕР_3 (нежила будівля салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2), підстава - іпотечний договір №11/Zкіп-08-АПЗ-02, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрований в реєстрі за №384, договір про відступлення права вимоги №1139 від 21.11.2013, технічний паспорт б/н від 13.08.2008, вимога- повідомлення №0052 від 21.10.2016, договір про відступлення права вимоги від 06.09.2016 за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02. Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна НОМЕР_4 від 24.07.2017.

Судом встановлено, що 14.04.2017 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності НОМЕР_5 на об'єкт нерухомого майна: нежила будівля салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, власник - ОСОБА_2, розмір частки - 1/2; підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу серія та номер 562, виданий 14.04.2017 Миргородською Н.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна НОМЕР_6 від 11.09.2017..

Судом встановлено, що 14.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юргруп» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною та зареєстрований у реєстрі за №562, за яким покупець купив ? частину нежитлової будівлі салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, ? частина якого на праві власності належить продавцю на підставі іпотечного договору №11/Zкіп-08-АПЗ-02, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрованого в реєстрі за №384 (копія договору подана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною 25.07.2017).

Судом встановлено, що 14.04.2017 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності НОМЕР_7 на об'єкт нерухомого майна: нежила будівля салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, власник - ОСОБА_2, розмір частки - 1/2; підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу серія та номер 560, виданий 14.04.2017 Миргородською Н.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна НОМЕР_6 від 11.09.2017.

Судом встановлено, що 14.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юргруп» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною та зареєстрований у реєстрі за №560, за яким покупець купив ? частину нежитлової будівлі салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, ? частина якого на праві власності належить продавцю на підставі іпотечного договору №11/Zкіп-08-АПЗ, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрованого в реєстрі за №384 (копія договору подана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною 25.07.2017).

В обґрунтування позовних вимог у даній справі, позивач зазначає, що відповідачем було звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008 - нежила будівля салону-магазину, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 482,7 кв.м. - згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до умов п. 4.4. цього договору, однак з порушенням норм закону, оскільки вимога-повідомлення іпотекодержателя була направлена на адресу реєстрації позивача, тоді-як відповідачу була відома і адреса фактичного проживання позивача, що, на думку позивача, свідчить про неналежне повідомлення позивача про вимогу виконання зобов'язання. За наведених обставин, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо звернення стягнення заборгованості за рахунок іпотеки/майна за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 17.03.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (боржник) укладено кредитний договір №11/К-08-АПЗ (в національній валюті), згідно з умовами якого банк надає позичальнику кредит у грошовій формі на наступних умовах: сума кредиту 1000000 грн., кінцева дата повернення кредиту "16" березня 2023р, мета використання кредиту поповнення обігових коштів, процентна ставка 11,5% річних, щоденна комісія 0,015% річних, комісія за підготовку та оформлення договору 150 грн., в т.ч. ПДВ 25 грн., комісія за надання кредиту у розмірі 1% від суми кредиту, без ПДВ. Цей договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до дати повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором.

Як встановлено судом, 17.03.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (боржник) укладено іпотечний договір №11/Zкіп-08-АПЗ, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрований в реєстрі за №384 (копія договору долучена до позову).

Згідно з умовами іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежила будівля салону-магазину, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 482,7 кв.м.

Відповідно до пункту 1.1 іпотечного договору, іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором №11/К-08-АПЗ від 17.03.2008, а також будь-якими змінами і доповненнями до нього.

Як встановлено судом, 04.06.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким новий кредитор (Публічне акціонерне товариство «Автокразбанк) набуває всі права вимоги, що належать первісному кредитору в момент укладення цього договору або можуть виникнути в майбутньому на підставі за Кредитного договору №11/К-08-АПЗ від 17.03.2008.

Пунктом 2.1.1. договору встановлено, що кошти у розмірі 176906,90 грн. сплачуються новим кредитором на користь первісного кредитора шляхом безготівкового перерахування на накопичувальний рахунок.

Права, що визначені основним договором, з урахуванням положень п. 1.2. цього договору, переходять до нового кредитора в день здійснення розрахунку по сплаті частини ціни відступлення в порядку та розмірі, визначеному п. 2.1.1. договору.

Як встановлено судом, відповідно до меморіального ордеру №51353 від 05.06.2013, Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» було перераховано на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» 176906,90 грн. з призначенням платежу: оплата по договору відступлення права вимоги від 04.06.2013, придбання права по кредитному договору №11/К-08-АПЗ від 17.03.2008 ФОП ОСОБА_1 (меморіальний ордер долучений до пояснень третьої особи 2, поданих 12.09.2017).

Як встановлено судом, 21.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вороною Т.С. та зареєстрований у реєстрі за №1139, відповідно до якого первісний кредитор відступає новому кредитору всі права іпотекодержателя за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрованим в реєстрі за №384. Права, що визначені іпотечним договором, переходять до нового кредитора в день підписання цього договору.

Як встановлено судом, 06.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП», (новий кредитор) укладено договір 2016/12-К про відступлення права вимоги за кредитом, за яким первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії №11/К-08-АПЗ від 17.08.2008 з усіма додатковими угодами до нього (копія договору подана третьою особою-2 12.09.2017).

Ціна відступлення права вимоги становить 339759,96 грн., яка сплачена до 29.08.2016 на рахунок первісного кредитора; у випадку якщо новий кредитор не здійснить перерахування коштів в порядку, на умовах і в строки, передбачені п. 4.1. договору, права за основним договором, що мали бути відступлені, до нового кредитора не переходять (п. 4.1. договору).

Згідно з п. 3.1. договору, права вимоги за основним договором переходить до нового кредитора з моменту укладання цього договору за умови повної оплати ціни відступлення права вимоги в сумі, встановленій п. 4.1. договору.

Як встановлено судом, 26.08.2016 відповідачем було перераховано на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» грошові кошти у розмірі 319710,76 грн. з призначенням платежу: оплата за лот 188 згідно з протоколом 188 від 15.08.2016, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача, копія якої подана 12.09.2017; 10.08.2016 відповідачем було перераховано ТОВ «Кепітал Прайс» 33639,60 грн. як гарантійний внесок на торги (аукціон), лот №188, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача, копія якої подана 12.09.2017.

Як встановлено судом, 06.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП», (новий іпотекодержатель) укладено договір № 2016/12-І про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №1390, відповідно до якого первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права вимоги за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрованим в реєстрі за №384. Новий іпотекодержатель набуває у повному обсязі права іпотекодержателя за іпотечним договором з моменту укладення цього договору (копія договору подана відповідачем 07.08.2017).

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Так, у зв'язку з укладанням договору про відступлення права вимоги від 04.06.2013, договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 21.11.2013, договору про відступлення права вимоги за кредитом №206/12-К від 06.09.2016 та договору № 2016/12-І про відступлення права вимоги за іпотечним договором, до відповідача перейшло право вимоги до позивача, пов'язане із виконанням кредитного договору та договору забезпечення (іпотечного договору №11/Zкіп-08-АПЗ-02, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрованого в реєстрі за №384).

За змістом ст. 37 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання (ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Як встановлено судом, за змістом п. 4.1. іпотечного договору, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання Основного зобов'язання за Кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу по сплаті кредитних коштів) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті комісій та штрафних санкцій у строки, встановлені Кредитним договором; якщо у разі пошкодження чи втрати прав на предмет іпотеки іпотекодавець не здійснить його заміну увідповідності до п.3.1.9 цього Договору; порушення іпотекодавцем та/або позичальником обов'язків за цим Договором та/або Кредитним договором та невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове повне або часткове виконання основного зобов'язання; ліквідації, реорганізації іпотекодавця та/або позичальника або порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом (для іпотекодавця /позичальника юридичної особи/ фізичної особи - підприємця), смерті та/або визнання безвісно відсутньою, в порядку встановленому чинним законодавством України, іпотекодавця та/або позичальника фізичної особи; якщо інша, ніж іпотекодержатель, особа набула право стягнення на предмет іпотеки.

У випадку порушення іпотекодавцем та/або позичальником обов'язків за цим Договором та/або Кредитним договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 4.2. іпотечного договору).

Як встановлено судом, згідно з п. 4.3. іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим п. 4.4. цього договору.

Як встановлено судом, Відповідно до п. 4.4. іпотечного договору, даний пункт цього Договору с застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яке надає право іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього Договору, у випадку настання будь-якої з підстав, передбачених п. 4.1 цього договору, одним з наступних способів, зокрема, шляхом прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов'язання відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває нерухомість - предмет іпотеки за цим Договором у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки нерухомості - предмету іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, обраним іпотекодержателем після виконання всіх дій, передбачених ст. З7 Закону України «Про іпотеку». Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотедержателю права власності на нерухомість - предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухомість, що є предметом іпотеки (п. 4.4.1. іпотечного договору).

Як встановлено судом, 11.04.2017 реєстратором Філії Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради прийнято рішення №34756057 про відкриття у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно розділу та реєстрацію об'єкта нерухомого майна - реєстраційний номер НОМЕР_3 (нежила будівля салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2), підстава - іпотечний договір №11/Zкіп-08-АПЗ-02, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрований в реєстрі за №384, договір про відступлення права вимоги №1139 від 21.11.2013, технічний паспорт б/н від 13.08.2008, вимога- повідомлення №0052 від 21.10.2016, договір про відступлення права вимоги від 06.09.2016 за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02. Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна НОМЕР_4 від 24.07.2017.

Приписами ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Наведені норми Закону дають підстави для висновку, що умовою для звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок порушення основного зобов'язання, що забезпечене іпотекою, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору є надіслання боржнику/іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення.

Як встановлено судом, 21.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП» звернулось до позивача з вимогою-повідомленням №0052 від 21.10.2016, у якій вимагало усунути порушення основного зобов'язання за кредитним договором №11/К-08-АПЗ від 17.03.2008 та сплатити відповідачеві заборгованість за кредитом у тридцяти денний строк та повідомило, що у разі якщо протягом тридцяти денного строку позивач не усуне порушення зобов'язання за кредитним договором та не сплатить відповідачеві заборгованість за кредитом, останній має намір задовольнити свої вимоги на предмет іпотеки в порядку, визначеному ст.ст. 37,38 Закону України «Про іпотеку» (копія вимоги-повідомлення та доказів направлення - опису вкладення з відміткою відділення поштового зв'язку та фіскального чеку № 6827 від 21.10.2016 про направлення вимоги-повідомлення №0052 від 21.10.2016 на адресу 03186, АДРЕСА_1 подана відповідачем 18.07.2017).

Так, позивач у позові зазначає про те, що вимога-повідомлення іпотекодержателя була направлена на адресу реєстрації позивача, тоді-як відповідачу була відома і адреса фактичного проживання позивача.

Суд зазначає, що за змістом п. 6.7. іпотечного договору, всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі, за підписами уповноважених осіб, скріплених печатками сторін шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм за адресами, зазначеними у цьому договорі.

Пунктом 7 вказаного договору сторонами зазначено, що іпотекодавець - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та мешкає за адресою АДРЕСА_3.

Як встановлено судом, відповідачем було направлено вимогу-повідомлення №0052 від 21.10.2016 на адресу 03186, АДРЕСА_1, що з урахуванням п. 6.7. іпотечного договору №11/Zкін-08-АПЗ-02 від 17.03.2008 відповідає його умовам.

В той же час, суд наголошує на наступному.

Так, позовні вимоги позивача зводяться до оскарження правомірності дій відповідача по зверненню стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №11/Zкін-08-АПЗ-02 від 17.03.2008 шляхом реєстрації права власності.

В той же час, як встановлено судом, 14.04.2017 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності НОМЕР_5 на об'єкт нерухомого майна: нежила будівля салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, власник - ОСОБА_2, розмір частки - 1/2; підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу серія та номер 562, виданий 14.04.2017 Миргородською Н.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна НОМЕР_6 від 11.09.2017..

Як встановлено судом, 14.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юргруп» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною та зареєстрований у реєстрі за №562, за яким покупець купив ? частину нежитлової будівлі салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, ? частина якого на праві власності належить продавцю на підставі іпотечного договору №11/Zкіп-08-АПЗ-02, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрованого в реєстрі за №384 (копія договору подана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною 25.07.2017).

Як встановлено судом, 14.04.2017 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності НОМЕР_7 на об'єкт нерухомого майна: нежила будівля салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, власник - ОСОБА_2, розмір частки - 1/2; підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу серія та номер 560, виданий 14.04.2017 Миргородською Н.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна НОМЕР_6 від 11.09.2017.

Як встановлено судом, 14.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юргруп» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною та зареєстрований у реєстрі за №560, за яким покупець купив ? частину нежитлової будівлі салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, ? частина якого на праві власності належить продавцю на підставі іпотечного договору №11/Zкіп-08-АПЗ, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. 17.03.2008 та зареєстрованого в реєстрі за №384 (копія договору подана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною 25.07.2017).

За таких обставин, як станом на дату звернення позивачем з даним позовом до суду, так і станом на дату розгляду спору, власником спірного нерухомого майна - нежитлової будівлі салону-магазину загальною площею 482,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2, є ОСОБА_2 - третя особа 3, який набув право власності на такий обєкт на підставі договорів купівлі-продажу від 14.04.2017, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною та зареєстрованими у реєстрі за №560 та №562.

Суд зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородську Наталію Григорівну надати суду у строк до 06.09.2017: копії матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення договорів купівлі-продажу серія та номер: 562 та 560, виданих 14.04.2017 на об'єкт нерухомого майна - нежила будівля салону-магазину за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 482,7 кв. м., власник - ОСОБА_2 (номер запису про право власності НОМЕР_8, дата державної реєстрації 14.04.2017); копії матеріалів реєстраційної справи щодо внесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності № НОМЕР_8 від 14.04.2017 за ОСОБА_2 на об'єкт нерухомого майна - нежила будівля салону-магазину за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 482,7 кв. м. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34804185 від 14.04.2017 та 34803890 від 14.04.2017).

В той же час, вказані вимоги ухвали приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною виконані не були, 05.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Наталії Григорівни надійшов лист, згідно з яким приватним нотаріус просив суд надати більш тривалий термін для надання копій матеріалів нотаріальної справи з огляду на підготовку до комплексної перевірки.

Суд зазначає, що оскільки спірне нерухоме майно належить на праві власності третій особі 3, оскарження будь-яких проміжних дій в межах правовідносин, що виникли з договору іпотеки, не забезпечить належне поновлення прав позивача (у разі доведення їх порушення).

Суд зазначає, що згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якими визначено, що держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим кодексом та іншими законами України. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Надаючи правову оцінку належності обраного прокурором способу захисту, суд звертає увагу на визначення можливої ефективності такого способу з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тоді-як позовні вимоги у даній справі на забезпечення поновлення прав не спрямовані.

Так, позивач, який вважає себе власником спірного майна, та вказує про порушення своїх прав на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором, повинен застосовувати способи захисту, що передбачені для захисту права власності (глава 29 Цивільного кодексу України), зокрема, шляхом подання віндикаційного позову в порядку ст. 387 Цивільного кодексу України до кінцевого набувача майна, обґрунтовуючи порушення своїх прав, власне, неправомірним зверненням стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності за відповідачем, який, в свою чергу, в подальшому здійснив відчуження такого майна на користь третьої особи 3.

Суд зазначає, що рішення суду саме по собі повинне бути не декларативним, а виконуваним, тобто акт правосуддя повинен мати форму реалізації в майбутньому (власне, за наслідками чого і здійснюється відновлення порушених прав).

Так, при захисті прав власника, пов'язаних з вибуттям його майна на користь інших осіб, кінцевою метою є досягнення правового стану, за якого таке майно буде повернутим власнику; така мета досягається шляхом застосування речово-правових способів захисту (враховуючи відсутність договірних зобов'язань між позивачем та кінцевим власником майна) порушених прав власника та реалізації судового рішення про задоволення позову із ефективно обраним способом захисту.

Оскільки у даному разі право власності на спірне майно зареєстроване за третьою особою 3, права позивача, порушенням яких обґрунтований позов, можуть бути поновлені (у випадку доведення позивачем обставин порушення свого права власності) у разі скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності третьої особи 3 та внесення запису про право власності на нерухоме майно за позивачем. Вказаний спосіб захисту є формою віндикаційного способу захисту, враховуючи особливу правову природу нерухомого майна (не може бути фізично повернуто) як об'єкта права власності у даному спорі та особливий порядок набуття речових прав (в тому числі права власності) на нерухоме майно - з моменту державної реєстрації таких прав.

В той же час, заявлена позивачем вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо звернення стягнення заборгованості за рахунок іпотеки/майна за іпотечним договором №11/Zкіп-08-АПЗ-02 від 17.03.2008, у разі її задоволення не буде підставою для вчинення у Державному реєстрі речових прав а нерухоме майно будь-яких реєстраційних дій щодо спірного об'єкта нерухомого майна, а лише встановить відповідний факт, який сам по собі не забезпечить належний захист прав, порушенням яких обґрунтований позов, тобто не забезпечить повернення майна у власність позивача та, по суті, буде мати декларативний характер, а отже є неефективним.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За наведених обставин, позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юргруп" про визнання дій протиправними не підлягає задоволенню з огляду на встановлені судом обставини щодо обрання позивачем неефективного способу захисту.

Відтак, судом не досліджуються викладені у позові обставини з огляду на висновки суду щодо неналежно обраного (неефективного) способу захисту у даній справі, що позбавляє сенсу розгляду таких обставин в контексті визначення їх достатності та обґрунтованості для задоволення заявлених вимог, які не спрямовані на захист прав.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 18.09.2017

Суддя І.М. Отрош