РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017Справа №910/11421/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Князя Трубецького"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Групп"

Про стягнення 103 336,11 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Михаленко А.О. (дов. № 210 від 07.07.2017)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 06.09.2017, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

13.07.2017 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Князя Трубецького" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Групп" про стягнення 103 336,11 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/11421/17, розгляд справи призначено на 24.07.2017.

В судове засідання, призначене на 24.07.2017, представник позивача з'явився, подав документи на виконання вимог ухвали суду та надав пояснення по суті справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2017 розгляд справи відкладено на 06.09.2017 та зобов'язано відповідача виконати вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 17.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 у зв'язку зі зміною організаційно правової форми замінено позивача з Публічного акціонерного товариства "Князя Трубецького" на Приватне акціонерне товариство "Князя Трубецького".

В судове засідання, призначене на 06.09.2017, представник позивача з'явився, подав надав пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 06.09.2017, представник відповідача не з'явився, витребувані ухвалою суду документи не надіслав, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 010, згідно якого 01.08.2017 представник відповідача отримав поштове відправлення Господарського суду міста Києва з ухвалою про відкладення розгляду справи.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2015 між Публічним акціонерним товариством "Князя Трубецького" (далі - Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Групп" (далі - Відповідач, Покупець) був укладений Договір поставки № 1708/15( далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник на умовах Договору доставляє та передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує Товари згідно з замовленнями та товарно-супровідною документацією, що складають невід'ємну частину Договору.

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між сторонами є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Пунктом 3.2 Договору сторони погодили, що оплата партії товару виконується шляхом банківського переказу на рахунок Постачальника при реалізації товару 1 раз на місяць.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у випадку якщо товар не буде реалізований Покупцем протягом строку його придатності, Постачальник зобов'язаний забрати або обміняти нереалізований товар Покупцем.

На виконання умов Договору Позивач поставив товар Відповідачеві на загальну суму 136 392,00 грн. Проте Відповідачем було здійснено лише часткову оплату за отриманий Товар на суму 53 574,29 грн, а також за свідченнями Позивача Відповідачем було здійснено повернення товару на суму 907,20 грн.

Ненадання Відповідачем протягом тривалого часу інформації(звітів) щодо реалізації товару та відсутність звернень щодо повернення або ж заміни нереалізованого товару у зв'язку з закінченням строку його реалізації свідчить про здійснення реалізації товару, та у зв'язку з відсутністю повної оплати за товар - про наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем на суму 81 910,51 грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направив на адресу Відповідача претензію щодо сплати боргу, яка була залишена Відповідачем без відповіді (копія претензії та докази її направлення надано до позовної заяви).

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, свого обов'язку щодо оплати поставленого товару відповідачем не виконано, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 81 910,51 грн.

Окрім того позивач просить стягнути з відповідача 17 823,37 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Відповідно до п.3.4. Договору за несвоєчасну оплату продукції Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений ст. 231 Господарського кодексу України. Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

При здійсненні перевірки суми нарахованої пені, судом встановлено, що Позивачем було невірно ним не вірно розраховано суму пені яка підлягає стягненню. Зважаючи на викладене вище судом здійснено перерахунок, відповідно до якого стягненню підлягає пеня в сумі 16 310,49 грн.

Крім того, Позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 3 602,23 грн 3 % річних.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а Відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних нарахованих на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних нарахованих Позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайн Хауз Групп" (04071, м.Київ, вулиця Щекавицька, будинок 37/48, квартира 1; ідентифікаційний код: 35363688) на користь Приватного акціонерного товариства "Князя Трубецького" (74344, Херсонська область, Бериславський район, с.Веселе, вул. Свиридова, будинок 3; ідентифікаційний код: 00413720) 81 910 грн 51 коп. - основного боргу, 16 310 грн. 49 коп. - пені, 3 602 грн. 23 коп. - 3 % річних та 1 659 грн. 92 коп. - судового збору за подання позовної заяви.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 13.09.2017.

Суддя М.О. Лиськов