донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

12.09.2017р. справа №908/1771/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_5 , представник за дов. б/н від 28.08.2017р.
від відповідача:ОСОБА_6, представник за дов. б/н від 20.03.2016р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «НВП Українська Аграрна Компанія», с. Мала Білозерка, Запорізька область
на рішення господарського суду Запорізької області
від03.07.2017 року
по справі№908/1771/16 (суддя Топчій О.А.)
за позовомОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний Альянс «Астра», смт. Чабани, Київська область
до відповідачаОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «НВП Українська Аграрна Компанія», с. Мала Білозерка, Запорізька область
простягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013р. у сумі 3514843,08грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виконання зобовязання за договором купівлі-продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013р. у розмірі 2 034 998,75грн., 3% річних у розмірі 151 317,40грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «Агробудівельний Альянс «Астра», смт. Чабани, Київська область звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до ТОВ «НВП Українська Аграрна Компанія», с. Мала Білозерка, Запорізька область про стягнення основного боргу у сумі 3 298 269,94 грн. за договором купівлі-продажу №0309-13 від 05.11.2013р., пені в сумі 2419 259,82 грн., 3% річних у сумі 156 419,31 грн. (т.1. а.с.3-7).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.09.2016р. у справі № 908/1771/16 позов ТОВ Агробудівельний альянс АСТРА задоволено частково Стягнуто з ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю НВП Українська Аграрна Компанія на користь ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю Агробудівельний альянс АСТРА основний борг у сумі 3 298 269,94грн., пеню в сумі 2419 719,75грн., 3% річних у сумі 156 285,35грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 88 114,13грн. (т.1, а.с.138-142).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. у справі № 908/1771/16 апеляційну скаргу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю НВП Українська Аграрна Компанія задоволено частково. Рішення господарського суду Запорізької області 05.09.2016 року у справі № 908/1771/16 скасовано в частині стягнення з ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю НВП Українська Аграрна Компанія на користь ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю Агробудівельний альянс Астра заборгованості за Договором купівлі-продажу № 00309-13 СТ від 05.11.2013р. в сумі 1563035,55 грн., 3% річних в сумі 73992,45 грн., пені в сумі 2419719,75 грн., а також розподілу судових витрат. В скасованій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні вищенаведених позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області 05.09.2016 року у справі № 908/1771/16 залишено без змін (т.1, а.с.210-213).

16.01.2017р. на виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. у справі № 908/1771/16 господарським судом Запорізької області видано відповідні накази № 908/1771/16.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.03.2017р. у справі № 908/1771/16 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. та рішення господарського суду Запорізької області 05.09.2016р. у справі № 908/1771/16 скасовано. Справу передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції (т.1, а.с.259-268).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.04.2017р. справу № 908/1771/16 прийнято до розгляду (т.2, а.с.2).

Позивач під час нового розгляду справи звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог та просив суд стягнути заборгованість за договором купівлі-продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013р. у сумі 3 514 843,08 грн., пеню у розмірі 2 034 998,75 грн., 3% річних у розмірі 151 317,40 грн. (т. 2 а.с. 9-16).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.07.2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю НВП Українська Аграрна Компанія на користь позивача ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю Агробудівельний альянс АСТРА 3 514 843грн. 08 коп. основного боргу, 2 034 850 грн. 01 коп. пені, 151 146 грн. 61 коп. 3% річних та судовий збір у розмірі 88134,86 грн. В іншій частині позову відмовлено (т.2, а.с.75-81).

В обґрунтування прийнятого рішення господарський суд дійшов висновку про те, що відповідно до умов договору відповідач мав сплачувати суму вартості товару, скориговану на середній курс валют на дату, що передує дню здійснення платежу, на підставі довідки про курс валют ТОВ КБ "Місто Банк". Оскільки зобов"язання щодо повної оплати вартості техніки відповідачем не виконані, сума заборгованості складає 132 460,64 грн. доларів США, тому суд дійшов висновку, що позивач правомірно визначив заборгованість у гривневому еквіваленті у сумі 3514843,08 грн. з огляду на середній курс гривні до долару США 26,535 станом на 03.05.2017р. відповідно до довідки АТ "Місто Банк", а вимога про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 3 514 843,08 грн. обгрунтована та підлягає стягненню.

Задовольняючи вимоги щодо стягнення пені у розмірі 2 034988,75 грн. за період з 01.12.2014р. по 04.05.2017р., суд, посилаючись на норми ч. 6 ст. 231 та ч.6 ст. 232 ГК України, Закону України від 22.11.1996р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань", виходив з п.7.2 договору, яким встановлена сплата пені у випадку прострочення оплати за техніку. За висновком суду, умовами договору сторони передбачили більш тривале нарахування пені ніж це передбачено чинним законодавством.

Судом було перевірено правильність нарахування 3% річних за період 01.12.2014 по 04.05.2017р. та зроблено висновок, що підлягає до стягнення 151 146,61 грн., оскільки позивачем була допущена помилка при розрахунку.

Відповідач, ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «НВП «Українська Аграрна Компанія» не погодився із прийнятим рішенням та звернувся із апеляційною скаргою, в якій, посилається на те, що рішення першої інстанції винесено за умов неповного зясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2017 року по справі 908/1771/16 та прийняти нове, яким у задоволенні позову про стягнення заборгованості у розмірі 5 701 149,23 грн. відмовити у повному обсязі (т.2 а.с. 89-94).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що в матеріалах справи міститься лист-повідомлення від позивача, який, як стверджує апелянт, місцевим господарським судом при первинному розгляді справи не досліджувався. Зазначеним листом на підставі п. 7.5. Договору ТОВ «АБ «Астра» вважає договір припиненим з 05.05.2015 року. ТОВ «НВП «Українська Аграрна Компанія», як вказує апелянт, отримувало вказане повідомлення про розірвання договору, і визнає першу вимогу зазначеного листа, а саме припинення Договору купівлі-продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013 року з 05.05.2015 року, та жодного разу не заявляла про незгоду з зазначеним.

Апелянт вказує на те, що суд знехтував заперечення відповідача щодо застосування строку позовної давності про стягнення пені, який почав спливати з дати припинення договору. Як вважає скаржник, нарахування пені повинно бути відкориговане з урахуванням 156 днів прострочення, яке відбулося під час дії договору, з першого дня, як вважає позивач, прострочення зобов"язання з 01.12.2014р. та припинення нарахування повинно відбутися з припиненням дії договору 05.05.2015р. За контррозрахунком відповідача загальна сума пені складає 379 716,72 грн. При цьому, апелянт вважає, що вимоги про стягнення пені не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позовна заява подана поза межами річного строку для її стягнення відповідно до вимог ст. 258 ЦК України.

Апелянт також посилається на те, що ним була здійснена 100% оплата за даним договором, тому належним чином виконано свої зобовязання.

На думку апелянта, суд проявив формальність та знехтував встановленим рішенням господарського суду Запорізької області від 04.11.2015р. у справі № 908/4922/15, що набрало чинності, преюдиційним фактом - 100% оплати ТОВ "НВП" Українська Аграрна Компанія" техніки та починаючи з 10.06.2015р. перехід права власності на техніку за договором купівлі-продажу №00309-СТ від 05.11.2013р.

Апелянт також вважає, що судом було необґрунтовано відхилено клопотання про призначення судово-лінгвістичної експертизи писемного мовлення.

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи міє суддями, сформовано наступний склад колегії: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Попков Д.О.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів у зв"язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Попкова Д.О., визначено наступний склад суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Татенко В.М.

Через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання від ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» про участь у судовому засіданні в режимі відео-конференції.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.08.2017 року вказане клопотання задоволено.

Справа слуханням відкладалася в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України та у зв"язку з призначенням нового складу колегії суддів.

28.08.2017р. через канцелярію суду по електронній пошті надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, оригінал якого в подальшому надійшов до суду 31.08.2017р., в якому останній просив суд залишити рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2017р. у даній справі без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, який колегією суддів розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи (т.2, а.с.116-126, 135-141).

05.09.2017р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у судовому засіданні, призначеному на 12.09.2017р. об 09 год. 45 хв.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2017р. у задоволені клопотання про участь у судовому засіданні 12.09.2017р. о 09 год. 45 хв. у справі № 908/1771/16 в режимі відеоконференції відмовлено з підставі відсутності можливості для забезпечення участі представників сторін у даній справі, оскільки на вказану дату та час зал судового засідання у Господарському суді Київської області заброньовано для проведення судових засідань у інших справах.

Апелянт у судове засідання з"явився, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Позивач підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити без змін рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2017р. у даній справі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

05.11.2013р. ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю Агробудівельний альянс АСТРА (продавець, позивач) та ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю НВП Українська Аграрна Компанія (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу № 00309-13 СТ, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобовязується продати, а покупець прийняти та оплатити на умовах, визначених цим договором, сільськогосподарську техніку (далі техніка), вартість, найменування, кількість, завод-виробник і стан якої визначаються в специфікаціях (додатку №1) до цього договору, яка є його невідємною частиною (т.1, а.с.11-13).

Згідно з п. 2.1 договору, вартість одиниці та загальна вартість техніки в гривні, а також еквівалент вартості техніки у валюті долар США та курс (гривні до долара США), згідно з яким на момент укладення цього договору розраховується гривневий еквівалент вартості техніки в доларах США, визначаються в специфікації до цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору, оплата вартості техніки здійснюється у національній валюті України (гривні) по курсу (гривні до долару США), який визначається на основі середнього курсу продажу валюти на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу в рахунок оплати техніки.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що загальна вартість і вартість одиниці техніки в гривні змінюється на день проведення розрахунку прямо пропорційно росту офіційного курсу долару США до гривні, що встановлюється Міжбанківським валютним ринком України на день проведення розрахунку, по відношенню до курсу гривні до долару США, встановленому на день підписання цього договору.

Сторони погодили в п. 2.4 договору, що середній курс продажу валюти на Міжбанківському валютному ринку України (на день, що передує дню здійснення платежу в рахунок оплати техніки) підтверджується довідкою ТОВ КБ Місто Банк. У будь-якому випадку покупець зобовязаний перед здійсненням остаточного платежу скоригувати його остаточну суму відповідно до курсу, отриманого від продавця.

Згідно з п. 2.6 договору ціна договору складається з загальної вартості одиниць техніки, визначеної в специфікації.

За умовами пунктів 3.1, 3.2, 3.6 договору, покупець оплачує вартість техніки (стаття 2 договору, специфікація) шляхом здійснення прямих банківських платежів на розрахунковий рахунок продавця. Кількість платежів, їх розміри та строки оплати визначаються в специфікації до цього договору. Допускається дострокова оплата техніки.

В п. 4.1 договору узгоджено, що продавець проводить поставку за адресою на умовах DDP INCOTERMS-2010: Україна, Запорізька область, Василівський район, село Мала Білозірка у строки, визначені в специфікації до цього договору, але тільки після здійснення покупцем оплати вартості техніки за цим договором у розмірі 20% у строки, зазначені в специфікації.

Згідно з п. 4.3 договору в день передачі техніки представники сторін, уповноважені довіреностями або іншим чином, проводять огляд техніки в місці, визначеному цим договором, і підписують акт прийому-передачі техніки.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що ризики випадкової загибелі (знищення) чи випадкового пошкодження техніки переходять до покупця після підписання акту прийому-передачі техніки та договору про відповідальне зберігання техніки, а право власності на техніку переходить до покупця після оплати 100% вартості техніки.

Згідно з п. 9.3 Договору, він вступає в силу в день його підписання належним чином уповноваженими представниками сторін та діє до моменту повного виконання сторонами взятих на себе у відповідності з умовами цього договору зобовязань.

Договір підписаний сторонами у встановленому порядку та скріплений печатками підприємств.

На виконання умов Договору між сторонами була підписана Специфікація, якою сторони узгодили поставку у строк до 01.04.2014 р.: кругової зрошувальної системи Valley FP 750 в кількості 1 одиниця, загальною вартістю з ПДВ 1 723 850,20 грн. та кругової зрошувальної системи Valley FP 810 в кількості 1 одиниця, загальною вартістю з ПДВ 2 040 408,80 грн. (т.1, а.с.14).

Всього вартість товару з ПДВ становить 3 764 259,00 грн., що еквівалентно 459 000,00 доларів США по міжбанківському курсу гривні до долара США на день підписання договору. Курс гривні до долара США на день укладення договору складає 8,2010.

У специфікації сторони погодили наступний графік здійснення платежів:

1. Перший платіж (завдаток) до 01.12.2013 р. Сторони домовились, що після сплати завдатку покупцем в розмірі 20% від загальної вартості техніки продавець проводить поставку на адресу покупця, зазначену в п. 4.1 договору купівлі-продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013 р. та здійснює установку і введення в експлуатацію товару на території покупця.

2. Другий платіж до 10.07.2014 р. 10% від загальної вартості техніки.

3. Третій платіж до 10.08.2014 р. 10% від загальної вартості техніки.

4. Четвертий платіж до 10.09.2014 р. 10% від загальної вартості техніки.

5. Пятий платіж до 10.10.2014 р. 10% від загальної вартості техніки.

6. Шостий платіж до 10.11.2014 р. 20% від загальної вартості техніки.

7. Сьомий платіж до 01.12.2014 р. 20% від загальної вартості техніки.

Специфікація до договору підписана сторонами у встановленому порядку та скріплена печатками підприємств.

Факт передачі позивачем товару та отримання його відповідачем підтверджується актом приймання-передачі техніки на тимчасове зберігання по договору купівлі-продажу № 00309-13 СТ від 05.11.2013 р., який сторонами не оспорювався та претензій з боку відповідача щодо пошкодженості та якості не було (т.1, а.с.45).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем була здійснена оплата отриманої сільськогосподарської техніки у розмірі 3 764 259, 00 грн., що підтверджено банківськими виписками (т.1, а.с.84-99). При цьому, останній платіж у розмірі 110 639,00 грн. відповідачем було сплачено 24.10.2014р., тобто достроково, що передбачено умовами договору (п.3.6 договору).

Позивач не заперечує, що відповідачем була здійснена оплата вартості товару, але, посилаючись на Розділ 2 договору, вважає, що за відповідачем утворився залишок несплаченої вартості техніки у розмірі 132 460, 64 дол. США, зазначаючи наступне:

05.12.2013 р. в сумі 760 104,00 грн., що за курсом 8,28 гривні до долару США на попередню дату 04.12.2013 р. складає 91 800 доларів США, звідси залишок до сплати 367 200,00 доларів США;

10.07.2014 р. в сумі 250 000,00 грн., що за курсом 11,79 гривні до долару США на попередню дату 09.07.2014 р. складає 21 204,41 доларів США, звідси залишок до сплати 345 995,59 доларів США;

11.07.2014 р. в сумі 291 161,00 грн., що за курсом 11,73 гривні до долару США на попередню дату 10.07.2014 р. складає 24 821,91 доларів США, звідси залишок до сплати 321 173,68 доларів США;

14.08.2014 р. в сумі 50 000,00 грн., що за курсом 13,15 гривні до долару США на попередню дату 13.08.2014 р. складає 3 802,28 доларів США, звідси залишок до сплати 317 371,40 доларів США;

15.08.2014 р. в сумі 200 000,00 грн., що за курсом 13,25 гривні до долару США на попередню дату 14.08.2014 р. складає 15 094,34 доларів США, звідси залишок до сплати 302 277,06 доларів США;

18.08.2014 р. в сумі 50 000,00 грн., що за курсом 13,18 гривні до долару США на дату 15.08.2014 р. (в даному випадку це остання дата, що передує даті платежу, на яку визначався курс НБУ) складає 3 793,63 доларів США, звідси залишок до сплати 298 483,43 доларів США;

18.08.2014 р. в сумі 317 355,00 грн., що за курсом 13,18 гривні до долару США на дату 15.08.2014 р. (в даному випадку це остання дата, що передує даті платежу, на яку визначався курс НБУ) складає 24 078,53 доларів США, звідси залишок до сплати 274 404,90 доларів США;

13.10.2014 р. в сумі 385 000,00 грн., що за курсом 12,98 гривні до долару США на дату 10.10.2014 р. (в даному випадку це остання дата, що передує даті платежу, на яку визначався курс НБУ) складає 29 661,01 доларів США, звідси залишок до сплати 244 743,89 доларів США;

14.10.2014 р. в сумі 310 000,00 грн., що за курсом 12,99 гривні до долару США на попередню дату 13.10.2014 р. складає 23 864,51 доларів США, звідси залишок до сплати 220 879,38 доларів США;

15.10.2014 р. в сумі 290 000,00 грн., що за курсом 12,99 гривні до долару США на попередню дату 14.10.2014 р. складає 22 324,87 доларів США, звідси залишок до сплати 198 554,51 доларів США;

16.10.2014 р. в сумі 150 000,00 грн., що за курсом 12,99 гривні до долару США на попередню дату 15.10.2014 р. складає 11 547,34 доларів США, звідси залишок до сплати 187 007,17 доларів США;

17.10.2014 р. в сумі в сумі 150 000,00 грн., що за курсом 12,99 гривні до долару США на попередню дату 16.10.2014 р. складає 11 547,34 доларів США, звідси залишок до сплати 175 459,83 доларів США;

20.10.2014 р. в сумі 150 000,00 грн., що за курсом 12,99 гривні до долару США на попередню дату 17.10.2014 р. складає 11 547,34 доларів США, звідси залишок до сплати 163 912,49 доларів США;

22.10.2014 р. в сумі 150 000,00 грн., що за курсом 13,04 гривні до долару США на попередню дату 21.10.2014 р. складає 11 503,06 доларів США, звідси залишок до сплати 152 409,43 доларів США;

23.10.2014 р. в сумі 150 000,00 грн., що за курсом 13,04 гривні до долару США на попередню дату 22.10.2014 р. складає 11 503,06 доларів США, звідси залишок до сплати 140 906,37 доларів США;

24.10.2014 р. в сумі 110 639,00 грн., що за курсом 13,10 гривні до долару США на попередню дату 23.10.2014 р. складає 8 445,73 доларів США, звідси залишок до сплати 132 460,64 доларів США (т.1, а.с. 84-99).

Зазначені курси валют підтверджуються довідками АТ Місто Банк, як погоджено сторонами в п. 2.4 договору (т.1, а.с.69-83).

Як свідчать матеріали справи, 20.04.2015 р. позивач на адресу відповідача надіслав претензію № 105/15-юр з вимогою повністю погасити заборгованість за отриманий за договором № 00309-13СТ товар в термін до 27.04.2015 р. (т.1, а.с.54-55).

07.05.2015 р. відповідач надіслав позивачу відповідь на вказану вище претензію № 67, в якій зазначив, що не має можливості надати відповідь по суті заявлених у претензій вимог, у звязку з тим, що позивачем не надано жодного розрахунку суми заборгованості, період виникнення тощо та просив здійснити відповідний розрахунок заборгованості з посиланням на пункти договору (т.1, а.с.59).

Позивач надсилав відповідачу вимогу від 24.04.2015 р. про сплату заборгованості в сумі 132 460,64 доларів США, яка отримана відповідачем 14.05.2015р. з відповідним розрахунком, вимагаючи здійснити оплату в строк до 30.04.2015 р. (т. 1, а.с. 61-64).

Однак відповідач не надав відповіді на дану вимогу та не сплатив коштів.

У звязку з чим, ТОВ Агробудівельний альянс АСТРА звернулося до господарського суду з позовом до ТОВ НВП Українська Аграрна Компанія, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.05.2017 року про стягнення за договором купівлі-продажу № 00309-13 СТ від 05.11.2013р. основного боргу у розмірі 3514843,08 грн., пені за період з 01.12.2014р. по 04.05.2017р. у розмірі 2034998,75 грн. та 3% річних за період з 01.12.2014р. по 04.05.2017р. у розмірі 151317,40 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо стягнення заборгованості за поставлений товар у вигляді курсової різниці та стягнення пені і 3% річних за порушення стороною умов оплати за договором купівлі-продажу № 00309-13 СТ від 05.11.2013р.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визначається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2017р. у справі № 908/1771/16 не відповідає вищенаведеним вимогам, висновок суду про часткове задоволення позову є помилковим з наступного.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справив в їх сукупності, керуючись законом.

Укладений між сторонами 05.11.2013р. договір купівлі-продажу №00309-13 СТ є за своєю правовою природою договором купівлі-продажу (поставки), який підпадає під правове регулювання норм глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов»язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов»язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов»язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не передбачено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов"язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов"язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч.2 ст. 692 ЦК України)

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Так, матеріалами справи доведено та позивачем не спростовано, що відповідач здійснив оплату вартості отриманої сільськогосподарської техніки у розмірі загальної вартості, встановленої у Специфікації до договору купівлі-продажу від 05.11.2013р. №00309-13 СТ у розмірі 3 764 259,00 грн.

Згідно з п. 2.6 договору ціна договору складається з загальної вартості одиниць техніки, визначеної в специфікації, а саме загальна вартість з ПДВ складає 3 764 259,00 грн.

Згідно п.5.1 договору, ризики випадкової загибелі (знищення) чи випадкового пошкодження техніки переходить до Покупця після підписання Акту прийому-передачі Техніки та договору про відповідальне зберігання Техніки, а право власності на Техніку переходить до Покупця після оплати 100% вартості Техніки.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.11.2015р. у справі № 908/4922/15, яке набрало законної сили, за позовом ТОВ "Агробудівельний альянс "Астра", смт Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область до ТОВ НВП "Українська Аграрна Компанія", с.Мала Білозірка, Василівський район, Запорізька область про зобов"язання повернути майно, яке було передано на тимчасове зберігання згідно договору № 0309-13 ТЗ від 06.03.2014р. було встановлено, що відповідачем було здійснено оплату за спірне майно за договором купівлі-продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013р. Власником кругової зрошувальної системи Valley FP 750 в кількості 1 одиниця, загальною вартістю з ПДВ 1 723 850,20 грн. та кругової зрошувальної системи Valley FP 810 в кількості 1 одиниця, загальною вартістю з ПДВ 2 040 408,80 грн., тобто товару, отриманого за даним договором, визначено ТОВ НВП "Українська аграрна компанія".

Там же встановлено, що право власності ТОВ "НВП "Українська аграрна компанія" на зрошувальні машини кругової дії не було оспорено та не визнано у встановленому законом порядку недійсним.

За приписами ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір на новому розгляді, не взяв до уваги означене, а тому дійшов висновку про те, що вартість товару сплачена не була, що не відповідає обставинам справи.

Висновок місцевого господарського суду про те, що позивач правомірно визначив заборгованість у гривневому еквіваленті в сумі 3514843,08 грн. з огляду на середній курс гривні до долару США 26,535 станом на 03.05.2017 р. відповідно до довідки АТ Місто Банк, колегія суддів вважає помилковим з огляду на таке.

У спірних правовідносинах відбулося зустрічне виконання зобов"язання, відповідно до якого виконання обов"язку однією зі сторін обумовлено виконанням другою стороною свого обов"язку (ч. 1 ст. 538 ЦК України).

Відповідно до п. 2.2 договору, оплата вартості техніки здійснюється у національній валюті України (гривні) по курсу (гривні до долару США), який визначається на основі середнього курсу продажу валюти на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу в рахунок оплати техніки.

Сторони погодили в п.2.4 договору, що середній курс продажу валюти на Міжбанківському валютному ринку України (на день, що передує дню здійснення платежу в рахунок оплати техніки) підтверджується довідкою ТОВ КБ Місто Банк. У будь-якому випадку покупець зобовязаний перед здійсненням остаточного платежу скоригувати його остаточну суму відповідно до курсу, отриманого від продавця.

Аналіз змісту даних пунктів договору свідчить про зустрічне виконання зобов"язання сторонами договору в контексті приписів ч. 1 ст. 538 ЦК України.

Обов"язок кредитора виставити коригувальні рахунки має місце, якщо прострочення боржника не настає і він добровільно сплачує вартість поставленого товару у строк, встановлений договором, як і сталося між сторонами в процесі виконання умов договору по даній справі.

Так, позивачем не доведено виконання умов договору відповідно до п.п.2.2 та 2.4 договору щодо коригування суми відповідно до курсу, отриманого від продавця.

За змістом частин 2, 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після виконання не допускається.

В межах даної справи покупець сплатив остаточну суму відповідно до умов, визначених у Специфікації до договору, а продавець надіслав відповідачу вимогу від 24.04.2015 р. про сплату заборгованості в сумі 132 460,64 доларів США, яка отримана відповідачем 14.05.2015р. з відповідним розрахунком, вимагаючи здійснити оплату в строк до 30.04.2015 р., тобто дана вимога з таким коригуванням була надіслана після сплати остаточного платежу, тобто після припинення зобов"язань між сторонами. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 22.03.2017р. у справі №3-1403гс16.

В силу приписів ст. 111-28 ГПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки кошти за договором купівлі-продажу від 05.11.2013р. №00309-13 СТ було сплачено відповідачем відповідно до порядку здійснення платежів, строку оплати та сум платежу, визначених Специфікацією до договору, та достроково, що підтверджується матеріалами справи, прострочення грошового зобов"язання не відбулося, підстав для відповідальності за ст. 625 ЦК України немає, а відтак вимоги позивача щодо стягнення 3% річних у сумі 151 317,40 грн. є безпідставними.

Підставою для нарахування пені відповідно закону є порушення боржником зобов"язання згідно приписів ч. 1 ст. 549, ст. 611 ЦК України. Враховуючи наведені норми законодавства, виходячи з того, що відповідальність у вигляді пені настає у випадку прострочення оплати за товар (п.7.2. договору), приймаючи до уваги виконання відповідачем умов договору щодо оплати отриманого товару, колегія суддів вважає, що підстав для стягнення пені у розмірі 2034998,75 грн. за період з 01.12.2014р. по 04.05.2017р. немає.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено про застосування позовної давності стосовно вимог щодо стягнення пені (т.2. а.с.59).

Суд першої інстанції взагалі не розглянув клопотання відповідача про застосування позовної давності.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що заява відповідача щодо застосування позовної давності в частині стягнення пені не підлягає задоволенню.

Згідно п.4 Постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. № 6 "Про судове рішення" із змінами, внесеними згідно з постановами ВГСУ № 10 від 17.10.2012р. та №6 від 10.07.2014р., відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обгрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доводи апелянта щодо не дослідження судом першої інстанції обставин стосовно повідомлення позивача від 05.05.2015р. № 68/ЮД про розірвання договору купівлі-продажу №0309-13СТ з 05.05.2015р. на підставі п.7.5 договору, є необгрунтованими, оскільки суд дослідив вказане повідомлення, зазначивши про те, що в даному повідомлені була допущена описка в номері договору та даті, яка визнана позивачем, про що свідчить наданий відповідачем до суду копія заперечень позивача по справі № 908/337/16), а також даним повідомленням позивачем вимагалось погасити борг за отриманий товар в строк до 30.04.2015 р., про що зазначив у мотивувальній частині судового рішення.

Також колегія суддів вважає, що судом обгрунтовано відмовлено у задоволені клопотання відповідача щодо призначення судово-лінгвістичної експертизи писемного мовлення змісту умов договору купівлі-продажу №0309-13 СТ від 05.11.2013р. з підстав, викладених в ухвалі суду від 19.06.2017р., про що було вказано у оскаржуваному рішенні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення повинно бути скасовано, як прийняте з неповним з"ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування та прийняття нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «НВП Українська Аграрна Компанія», с. Мала Білозерка, Запорізька область на рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2017р. у справі №908/1771/16 - задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2017р. у справі №908/1771/16 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний Альнс «Астра», смт. Чабани, Київська область до ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «НВП Українська Аграрна Компанія», с. Мала Білозерка, Запорізька область про стягнення заборгованості у розмірі 3 514 843,08 грн., пені у розмірі 2034998,75 грн. та 3% річних у сумі 151317,40 грн. відмовити.

Стягнути ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний Альянс «Астра», смт. Чабани, Київська область () на користь ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «НВП Українська Аграрна Компанія», с. Мала Білозерка, Запорізька () судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 94 068,97 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.О. Радіонова

Судді: І.В.Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим.: 1. Позивачу;1. Відповідачу; 1. у справу; 1. ДАГС; 1. ГСЗО