РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017Справа №910/10694/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАДЛЕР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФУР"

про стягнення 960 000,00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача Хашко О.М. за дов.

від відповідача не з'явився

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАДЛЕР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФУР" про стягнення 960 000,00 грн. за договором поворотної фінансової допомоги №3 від 19.04.2017.

На обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №3 від 19.04.2017 про надання поворотної фінансової допомоги.

18.07.2017 представник відповідача через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач не заперечує щодо наявності в нього заборгованості відповідно до договору №3 від 19.04.2017, проте пояснює суду, що в нього немає змоги повернути кошти, оскільки дана сума відсутня ТОВ «СОФУР». Від своїх зобов'язань не відмовляється, борг обіцяє повернути в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав усні пояснення по суті справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАДЛЕР» (далі - позивач, сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СОФУР» (далі - відповідач, сторона-2) було укладено договір поворотної фінансової допомоги №3 від 19.04.2017 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, сторона-1 надає стороні-2 поворотну фінансову допомогу, а сторона-2 зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, визначені цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору, поворотна фінансова допомога (надалі - фінансова допомога) - це сума грошових коштів, у розмірі, що визначено п.2.1. договору. передана стороні-2 у користування на визначений строк відповідно до договору, що не передбачає нарахування відсотків або інших видів компенсації у вигляді плати за користування цими грошовими коштами.

Відповідно до п. 2.1. договору, розмір фінансової допомоги за цим договором становить 960 000,00 грн.

Фінансова допомога надається стороною-1 у безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 2.1. договору, на розрахунковий рахунок стороні-2 протягом 3 днів з моменту підписання цього договору (п.2.2. договору).

Згідно з п. 2.3. договору, фінансова допомога вважається переданою стороні-2 з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок строни-2.

Як вбачається із матеріалів справи позивач, на виконання умов договору 21.04.2017 на банківський рахунок відповідача перерахував грошові кошти у розмірі 960 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №15 від 21.04.2017 із призначенням платежу "поворотна фінансова допомога згідно договору №3 від 19.04.2017 без ПДВ".

Відповідно до п. 3.1. договору, сторони домовилися, що сторона-2 зобов'язана повернути фінансово допомогу у строк, передбачений у відповідній вимозі сторона-1.

Фінансова допомога повертається стороною -2 у безготівковому порядку шляхом перерахування відповідних грошових коштів на розрахунковий рахунок сторони-1 (п. 3.2. договору).

Згідно з п. 3.3. договору, фінансова допомога вважається повернутою сторною-2 з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок сторони-1.

Оскільки, відповідач не здійснив повернення коштів, позивач звернувся до відповідача 25.05.2017 з вимогою №09/06/17 від 09.06.2017, в якій вимагав погасити заборгованість за договором позики у розмірі 960 000,00 грн. та перерахувати належну суму на розрахунковий рахунок позивача протягом 5 днів від дня отримання претензії..

Проте, відповідач не здійснив виконання своїх зобов'язань за договором поворотної фінансової допомоги, відповідь на вимогу також не надав.

При цьому в п. 5.2. договору, зазначено, що строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 5.1. договору (з моменту підписання його стронами) та діє до 19.05.2017, але будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань

Отже, ТОВ "НАДЛЕР" свої зобов'язання виконало у повному обсязі. Проте, відповідач в порушення умов договору не виконав належним чином свої зобов'язання та не здійснив повернення отриманої позики у строки визначені договором, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 960 000,00 грн.

Відповідач в свою чергу факт наявності заборгованості за вказаним договором у відзиві на позовну заяву визнає.

Оцінюючи подані представниками сторін докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як підтверджується матеріалами справи, що не заперечується відповідачем, 21.04.2017 на виконання умов договору від 19.04.2017 №3 на банківський рахунок відповідача перерахував грошові кошти у розмірі 960 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №15 від 21.04.2017 із призначенням платежу "поворотна фінансова допомога згідно договору №3 від 19.04.2017 без ПДВ".

Отже, в силу ст.ст.11, 509 ЦК України між Товариством з обмеженою відповідальністю "НАДЛЕР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОФУР" виникли цивільні права і обов'язки (зобов'язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору

Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Проте, відповідачем так і не було повернуто грошові кошти, у строк до 19.05.2017, визначений умовами договору, а тому з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача направлялася вимога вих. №2505/2017 від 258.05.2017 з вимогою погасити заборгованість, яка залишена з боку відповідача без реагування.

Доказів повернення грошових котів на виконання умов договору №3 про надання поворотної фінансової допомоги від 19.04.2017 у матеріалах справи відсутні, факт наявності боргу відповідачем визнається.

З огляду на зазначене вище, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАДЛЕР" є обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФУР" (01042, м.Київ, провулок Новопечерський, будинок 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАДЛЕР" (01042, м.Київ, провулок Новопечерський, будинок 5, ) заборгованість у розмірі 960 000 (дев'ятсот шістдесят тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 400 (чотирнадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.09.2017

Суддя І.І. Борисенко