ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Справа № 906/70/17
Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівЯценко О.В.,
Сибіги О.М.,
розглянувши
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз"
на постанову від 22.05.2017 Рівненського апеляційного господарського суду
у справі№906/70/17 господарського суду Житомирської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз"
доКомунального підприємства "Теплозабезпечення"
простягнення 185637,28 грн. (відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог за №597/10 від 10.02.2017 р. - 526959,59 грн.)

За участю представників сторін:

Від позивача - Василенко А.О. (дов. від 10.01.17)

Від відповідача - не з'явились

У зв'язку з перебуванням суддів Бакуліної С.В., Коробенко Г.П. у відпустці, справа слухається колегією суддів у складі: головуючий - Ходаківська І.П., судді - Яценко О.В., Сибіга О.М. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.09.2017).

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до КП "Теплозабезпечення" про стягнення 185 637, 28 грн. заборгованості на підставі Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № НВ-01-Т/16 від 31.03.2016року.

20.02.2017 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог за №597/10 від 10.02.2017 (вх. г/с №02-44/157/17 від 20.02.2017) відповідно до якої просив суд додатково стягнути з відповідача:

- 332 778, 25 грн. - боргу за період грудня 2016р.;

- 7 717, 21 грн. пені за прострочення оплати наданих послуг

- 826, 84 грн. 3% річних з простроченої суми.

Ухвалою від 21.02.2017 заяву про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 27.03.2017 (суддя Машевська О.П.) позов задоволено частково. Стягнуто з КП "Теплозабезпечення" на користь ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" 1268, 58 грн 3% річних, 5920,04 грн пені, 196,64 грн судового збору, припинено провадження у справі в частині стягнення 513 850, 93 грн основного бору, зменшено розмір пені на 50% із суми пені 11 840, 08 грн до суми 5920,04 грн., тому відмовлено у стягненні 5920,04 грн пені. Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем, в процесі розгляду справи у суді першої інстанції, оплачено в повному обсязі надані послуги з транспортування газу за жовтень-грудень 2016р. у сумі 513 850,93, тому провадження в цій частині позову припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України. Також, в зв'язку з порушенням зобов'язань за договором місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 3% річних та пені відповідає законодавству.

Постановою колегії суддів Рівненського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 у складі: Петухова М.Г., Бучинської Г.Б., Гулової А.Г. рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати в частині відмови у стягненні 50% пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, ст.ст.526, 550, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 231, 232 Господарського кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами встановлено, що 31.03.2016 між ПАТ "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" та КП "Теплозабезпечення" укладено договір №НВ-01-Т/16, відповідно до якого Газотранспортне підприємство зобов'язалося надати Замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а відповідач - внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами договору.

Розділом 5 Договору передбачено, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100% попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Окрім того пунктом 7.3 договору передбачено,що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Договір укладається на строк з 01.01.2016 року до 31 грудня 2016 року.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Протягом жовтня-грудня 2016 року позивач транспортував для відповідача природний газ на загальну суму 1129399,97 грн. на підставі Договору від 31.03.2016 №НВ-01-Т/16, про що сторонами складено відповідні акти надання послуг, а саме: Акт №10-16-НВ-01-Т/16 від 31.10.2016 за жовтень 2016 року на загальну суму 245 628,46 грн.; Акт №11-16-НВ-01-Т/16 від 30.11.2016 за листопад 2016 року на загальну суму 397 146,36 грн.; Акт №12-16-НВ-01-Т/16 від 31.12.2016 за грудень на суму 486625,14 грн., які відповідно до пунктів 3.1 та 3.4 договору є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідач у порушення умов договору взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманих послуг виконав неналежним чином, на день подачі позову у даній справі сплатив лише частину вартості наданих послуг з транспортування природного газу.

При зверненні до місцевого господарського суду позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення 181072,68 грн. заборгованості, 4122,87 грн. пені, 441,74 грн. 3% річних.

20.02.2017 до господарського суду Житомирської області надійшла від позивача заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" просило стягнути з відповідача 513850,93 грн. заборгованості, 11840,08грн. пені та 1268,58грн. 3% річних.

У період з 02.02.2017 по 10.03.2017 відповідачем в порядку п.5.6. Договору та постанови КМУ "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу" № 217 від 18.06.2014 розрахунки з позивачем здійснювалися шляхом розщеплення платежів, яке здійснювалось автоматично банком, і усього було сплачено кошти в загальній сумі 428174,61 грн.

Крім того, з метою погашення заборгованості за послуги транспортування природного газу, 10.03.2017 було підписано спільне протокольне рішення № 1492/у за участю сторін спору, і на виконання останнього 23.03.17 позивачу було перераховано кошти на загальну суму 216000,00грн. (платіжне доручення № 13 від 14.03.17).

Тобто, всього відповідачем було проведено розрахунки на загальну суму 644174,61 грн ( 428174,61 грн +216000,00грн).

Таким чином, у вищенаведений спосіб відповідач припинив грошові зобов'язання з оплати наданих послуг на суму 513850,93 грн. у повному обсязі, у зв'язку з чим провадження в цій частині позовних вимог припинено місцевим господарським судом на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки основна заборгованість у Комунального підприємства "Теплозабезпечення" за договором № НВ-01-Т/16 від 31.03.2016 відсутня.

Крім того, судами стягнуто 3% річних та пеню.

Постанова апеляційної інстанції оскаржена в касаційному порядку в частині стягнення пені, а саме в частині відмови у стягненні 50% пені.

Колегія суддів зазначає, що у зв'язку з порушенням відповідачем грошових зобов'язань по договору (п. 5.5., 5.6. договору), позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 11840,08 грн. відповідно до п.7.3 Договору. При цьому, відповідач визнав, що позивач правомірно заявив до стягнення пеню в сумі 11840,08грн., але просив зменшити розмір пені на 90%, враховуючи фінансовий та майновий стан підприємства.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У висновках Конституційного Суду України, викладених у п.3.4 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2007 року N 5-рп/2007 у справі 1-14/2007 (справа щодо кредиторів підприємств комунальної форми власності) зазначено, що однією з найважливіших цілей діяльності місцевого самоврядування є забезпечення нагальних потреб населення територіальної громади у комунальних та інших невідкладних послугах соціального характеру, наприклад, з водопостачання, опалення, вивезення сміття та відходів тощо.

Конституційний Суд України, аналізуючи положення частини восьмої статті 5 Закону України 2343-12, наголошує, що комунальні унітарні підприємства є суб'єктами господарювання, які надають життєво необхідні послуги населенню, і в основі їх діяльності покладені інтереси територіальної громади.

У випадках, коли основною метою діяльності суб'єкта господарювання у комунальному секторі економіки зазначено отримання прибутку, його організаційно-правовою формою має стати господарське товариство з відповідною часткою комунальної власності у статутному фонді. Господарські товариства проводять свою діяльність на основі права власності, утворюються для ведення виключно підприємницької діяльності, метою якої є отримання прибутку, а не досягнення якогось іншого соціального результату. Здійснення корпоративних прав органами місцевого самоврядування щодо господарських товариств переслідує мету доцільного, економного та ефективного використання комунальної власності, а не задоволення нагальних потреб жителів територіальної громади. ( абз. 4 п. 3.6 мотив. частини Рішення КСУ від 20 червня 2007 року N 5-рп/2007 у справі 1-14/2007 (справа щодо кредиторів підприємств комунальної форми власності).

Судами встановлено, що КП "Теплозабезпечення", за організаційно-правовою формою, є унітарним комунальним підприємством Коростенської міської ради, а відтак метою його діяльності є задоволення нагальних потреб жителів територіальної громади міста Кооростеня, а не отримання прибутку.

Відповідно до пп.3.17.4 п.3 Постанови Пленуму ВГС України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18 вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Частково задовольняючи заяву відповідача про зменшення розміру пені суди, оцінивши докази у сукупності з об'єктивними обставинами, зокрема, баланс підприємства станом на 31.12.2016 року, звіт про фінансові результати за 2016 рік, факт повного розрахунку за спірним договором у процесі розгляду справи, несвоєчасний розрахунок споживачів за природний газ, поставлений КП "Теплозабезпечення", накладення арешту на розрахункові рахунки відповідача підрозділами ДВС, взявши до уваги висновки Конституційного Суду України, обгрунтовано дійшли висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені до 50%.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення господарського суду першої інстанції про часткове задоволення позову, відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" залишити без задоволення.

Постанову від 22.05.2017 Рівненського апеляційного господарського суду у справі №906/70/17 господарського суду Житомирської області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді О. Яценко

О. Сибіга