ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 рокуСправа № 912/1410/17
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1410/17

за позовом Керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації

до відповідача-1: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

та відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Раздольна СЕС 2"

про визнання недійсним договору, зобов'язання повернути земельну ділянку

за участю представників сторін:

від прокуратури - ОСОБА_1, посвідчення № 047280 від 29.06.17;

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № б/н від 04.09.17;

від відповідача 1 - участі не брали;

від відповідача 2 - ОСОБА_3, довіреність № 01-25/14/1 від 30.09.16.

Керівник Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Раздольна СЕС 2" (далі - ТОВ "Раздольна СЕС 2") з вимогою про визнання недійсним договору оренди землі від 03.12.2013 р., укладений між Головним управлінням Держземагенства в Кіровоградській області та товариством з обмеженою відповідальністю "Раздольна СЕС 2" та зобов'язання товариство з обмеженою відповідальністю "СЕС 2" повернути державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації земельну ділянку загальною площею 39,3091 га, що знаходиться на території Компаніївської селищної ради Кіровоградської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер :02:000:9131, нормативна грошова оцінка якої становить 8363501,40 грн., шляхом складання акту приймання-передачі, з покладенням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позов, прокурор зазначає про перевищення Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області, правонаступником якого є відповідач І, повноважень, наданих статтею 122 Земельного кодексу України. Так, Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області передало земельну ділянку в оренду відповідачу ІІ, яка віднесена до земель промисловості, тоді як землями промисловості уповноважені розпоряджатись на їхній території обласні державні адміністрації. У зв'язку із таким перевищенням укладений договір оренди, за твердженням прокурора, має бути визнаний недійсним і, як наслідок, земельна ділянка має бути повернута від відповідача ІІ Кіровоградській обласній державній адміністрації.

Ухвалою від 19.05.2017 господарський суд (суддя Макаренко Т.В.) прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі, розгляд справи призначив в судовому засіданні на 22.06.2017 та зобов'язав учасників судового процесу надати до господарського суду необхідні для розгляду справи по суті докази.

Представником прокуратури подано письмові пояснення № 05-8387вих-17 від 19.06.17 та витребувані докази (а.с. 41-120).

Позивачем подано письмові пояснення за супровідним листом від 21.06.17, за змістом яких позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі (а.с. 121-123).

Відповідачем-1 подано письмові пояснення від 21.06.17 (а.с. 125).

Ухвалою від 22.06.20.17 р. розгляд справи відкладено до 06.07.2017 р. 14 год. 00 хв.

06.07.2017 від ТОВ "Раздольна СЕС 2" надійшла заява про застосування позовної давності. Так відповідач ІІ вказує, що спірний договір укладено 03.12.2013, а позов подано прокурором 15.05.2017, тому в силу приписів статей 253, 257, 267 Цивільного кодексу України, у зв'язку зі спливом позовної давності в три роки суд має відмовити у задоволенні позову.

Крім того, 06.07.2017 р. на адресу суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву від 06.072017 р., відповідно до якого відповідач 1 заперечив проти заявлених позовних вимог (а.с. 142-143).

У судовому засіданні 06.07.2017 р. суддею Макаренко Т.В. заявлено самовідвід у даній справі та передано справу на повторний авторозподіл.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Кіровоградської області від 06.07.2017 р., справу № 912/1410/17 призначено до розгляду суддею Колодій С.Б.

Ухвалою від 07.07.2017 р. суддею Колодій С.Б. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 18.07.2017 р. 10 год. 00 хв.

Кіровоградська обласна державна адміністрація надала пояснення відносно застосування позовної давності. Так позивач стверджує, що дізнався про існування спірного договору лише 08.06.2015 - під час опрацювання юридичним відділом апарату облдержадміністрації підготовленого Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області проекту розпорядження голови облдержадміністрації "Про дозвіл на внесення змін до договору оренди землі ТОВ "Раздольна СЕС-2", а тому стверджує, що позовна давність не сплила (а.с. 159-161).

11.07.2017 прокурор подав свої пояснення, зазначивши про те, що ним не пропущено позовної давності з огляду на те, що Кіровоградська обласна державна адміністрація лише у березні 2015 року дізналась про наявність спірного договору оренди землі, коли розглядалось питання щодо внесення змін до останнього (а.с. 175-176).

Ухвалою від 18.07.2017 р. розгляд справи відкладено до 08.08.2017 р. 11 год. 00 хв.

04.08.2017 від прокурора надійшли додаткові письмові пояснення, згідно яких останній стверджує, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки порушено право держави, передбачене частиною 5 статті 122 Земельного кодексу України, в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації (а.с. 200-201).

04.08.2017 від ТОВ "Раздольна СЕС 2" надійшов відзив на позов, згідно якого позов заперечується із посиланням на правомірність укладення договору оренди з огляду на положення статей 122, 123 Земельного кодексу України. Також таку правомірність перевірено державним реєстратором при здійсненні реєстрації права оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також відповідач повторно наголошує на неприпустимості, у світлі практики Європейського Суду з прав людини, позбавлення "права власності" в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв'язку із допущення державним органом "помилки".

08.08.2017 р. судове засідання по даній справі не відбулося, в зв"язку з відпусткою судді Колодій С.Б.

Ухвалою від 28.08.2017 р. справу призначено до розгляду на 05.09.2017 р. 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 05.09.2017 р. на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 06.09.2017 р. 11 год. 00 хв.

06.09.2017 засобами електронного зв"язку від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв"язку з неможливістю прибуття в дане судове засідання.

З приводу клопотання відповідача 1 господарський суд зазначає наступне.

В силу приписів статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

З аналізу норм статті 28 Господарського процесуального кодексу України слідує, що право на представництво юридичної особи пов'язано не з конкретною особою, а з наявністю акту органу управління юридичної особи, якими їй наділяються повноваження вчиняти певні юридичні дії.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не позбавлено було можливості визначити іншу особу для здійснення представництва у даній справі з урахуванням обставин перебування представника у іншому судовому засіданні в період розгляду справи.

З підстав наведеного господарський суд відхиляє клопотання відповідача 1 про відкладення розгляду даної справи.

Присутній у судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав письмові пояснення від 06.09.2017 р. № 05-1390вих17.

Представник відповідача ІІ в судовому засіданні заперечив позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача та представника відповідача ІІ, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області від 29.11.2013 № КР/:02:000/00000815 (а.с. 44) затверджено "ОСОБА_4 землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду" для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд альтернативної енергетики (електростанції з використанням енергії сонця) (код класифікатора видів цільового призначення земель 14.01) Товариству з обмеженою відповідальністю "Раздольна СЕС 2" на території Компаніївського району Компаніївської селищної ради (за межами населеного пункту) у східному напрямку від селища Компаніївка (пункт 1). Пунктом 2 вказаного наказу надано в оренду ТОВ "Раздольна СЕС 2" земельну ділянку, загальною площею 39,3091 га (кадастровий номер :02:000:9131) для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд альтернативної енергетики (електростанції з використанням енергії сонця) (код класифікатора видів цільового призначення земель 14.01) строком на 50 років, із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі державної власності, розташовану на території Компаніївського району Компаніївської селищної ради (за межами населеного пункту) у східному напрямку від селища Компаніївка. Третім пунктом наказу визначено категорію земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, склад угідь - забудовані землі, які використовуються для технічної інфраструктури, у тому числі: для виробництва та розподілення електроенергії.

Відповідно до прийнятого наказу від 29.11.2013 № КР/:02:000/00000815, 03.12.2013 між Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області (Орендодавець) та ТОВ "Раздольна СЕС 2" (Орендар) укладено договір оренди землі (надалі за текстом Договір оренди).

За умовами вказаного Договору оренди Орендодавець надав, а Орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування сонячної електростанції, яка знаходиться на території Компаніївської селищної ради Компаніївського району Кіровоградської області загальною площею 39,3091 га (кадастровий номер :02:000:9131).

Прокурор стверджує, що після переведення Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області земельної ділянки до категорії земель - промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, склад угідь - забудовані землі, які використовуються для технічної інфраструктури, у тому числі: для виробництва та розподілення електроенергії, останнє втратило право на розпорядження такою земельною ділянкою і не мало повноважень на укладення відповідного договору оренди щодо такої земельної ділянки.

При розгляді даного спору господарський суд враховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 29.04.2015 № 15 "Про реорганізацію Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області", Управління Держземагентства у Кіровоградській області реорганізовується шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області і повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України на території Кіровоградської області, передано Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області. Отже Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, як правонаступник Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області є належним відповідачем у справі як Орендодавець за Договором оренди.

Згідно положень частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

В силу вимог частини 4 статті цього 4 Закону орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка площею 39,3091 га, яка є предметом спірного Договору оренди, належала до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності.

Відтак Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області мало право розпоряджатись вказаною земельною ділянкою.

Відповідно до частини 2 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

За частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, будівництва, обслуговування та ремонту об'єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об'єктів зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу).

Частина 3 статті 124 Земельного кодексу України визначає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема, надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Частина 2 статті 123 Земельного кодексу України визначає, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

З огляду на вказані приписи законодавства ТОВ "Раздольна СЕС 2" правомірно звернулась до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області з клопотанням про надання в оренду земельної ділянки, яка перебуває у державній власності та входить до складу земель сільськогосподарського призначення.

Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області 20.08.2013 було видано наказ №КР/:02:000/00000208, відповідно до якого було надано дозвіл ТОВ "Раздольна СЕС 2" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 50 років, розташованої на території Компаніївського району, Компаніївської селищної ради (за межами населеного пункту) в східному напрямку від селища Компаніївка. Орієнтовний розмір земельної ділянки 40,0000 га, в тому числі 40,0000 га пасовищ, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебуває в запасі, з цільовим призначенням - для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об'єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (код класифікатора видів цільового призначення земель 14.01) (а.с.61-62).

В подальшому Приватним підприємством "Альфа-Земпроект" було розроблено ОСОБА_4 землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 39,3091 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, Компаніївська селищна рада, за межами населеного пункту в оренду терміном на 50 років Товариству з обмеженою відповідальністю "Раздольна СЕС 2" для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд альтернативної енергетики (електростанції з використанням енергії сонця) (код КВЦПЗ -14.01) (надалі - ОСОБА_4 землеустрою, а.с.50-120).

ОСОБА_4 землеустрою передбачено зміну категорії земель за основним призначенням (згідно статті 19 Земельного кодексу України) із земель сільськогосподарського призначення (категорія земель за основним цільовим призначення до відведення земельної ділянки) на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (категорія земель за основним цільовим призначення після відведення земельної ділянки).

Відповідно до частин, 1, 2 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина 6 статті 123 Земельного кодексу України).

Згідно частини 10 статті 123 Земельного кодексу України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Зважаючи на положення статей 20, 123 Земельного кодексу України Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області було прийнято рішення у формі наказу №КР/:02:000/00000815 від 29.11.2013 (а.с.44), яким було затверджено ОСОБА_4 землеустрою, відповідно до якого змінено цільове призначення земельної ділянки, та надано в оренду ТОВ "Раздольна СЕС 2" земельну ділянку із зміною цільового призначення. Така зміна цільового призначення і надання земельної ділянки в оренду є нерозривною дією, що випливає зі змісту, зокрема, статті 20 та частини 10 статті 123 Земельного кодексу України, відтак не суперечить чинному законодавству.

З огляду на вказані норми земельного законодавства саме Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області мало право на передачу в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності (частина 4 статті 122 Земельного кодексу України) без проведення земельних торгів (частина 2 статті 134 Земельного кодексу України) із зміною цільового призначення (стаття 20 та частина 1 статті 123 Земельного кодексу України), приймаючи рішення про надання земельної ділянки у користування (частина 6 статті 123 Земельного кодексу України), яким затверджує проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надає земельну ділянку у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання (частина 10 статті 123 Земельного кодексу України), тобто укладає відповідний договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В силу вимог пункту 1 статті 203 цього кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Прокурор та позивач стверджують, що спірний Договір оренди має бути визнаний недійсним з тих підстав, що він суперечить положенням частині 5 статті 122 Земельного кодексу України, оскільки повноваження щодо його укладення належать Кіровоградській обласній державній адміністрації.

Проте, проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства, господарський суд прийшов до висновку, що в оренду ТОВ "Раздольна СЕС 2" надавалась земельна ділянка із земель державної власності сільськогосподарського призначення із зміною цільового призначення, а тому повноваження по розпорядженню цією земельною ділянкою належали Головному управлінню Держземагентства у Кіровоградській області, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

З огляду на викладене у господарського суду відсутні підстави для визнання недійсним Договору оренди, оскільки сторонами цього договору, в тому числі Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області при наданні земельної ділянки в оренду дотримано всі положення земельного законодавства.

Крім того господарський суд враховує, що навіть в разі допущення органом державної влади помилок при передачі земельної ділянки в оренду, вказане не може мати наслідком позбавлення орендаря свого права оренди земельної ділянки, якщо ним дотримано всіх вимог державного органу при отриманні такої земельної ділянки в оренду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який є його невід'ємною частиною, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У пунктах 70, 71 рішення зі справи "Рисовський проти України" Європейський суд висловився щодо того, чи можуть допущені при наданні земельної ділянки в оренду помилки державного органу впливати на безпосередньо таке надання:

"70. Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

71. Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 53, та "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), п. 38)".

Враховуючи вказану практику Європейського суду господарський суд дійшов висновку, що потреба виправити минулу "помилку", у випадку допущення такої Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області під час укладення спірного Договору оренди не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, тобто право оренди ТОВ "Раздольна СЕС 2", що набуте останнім, яке покладалося на легітимність добросовісних дій державного органу - Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області. Крім того ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, тобто за рахунок ТОВ "Раздольна СЕС 2".

З огляду на викладене позов прокурора не підлягає задоволенню.

Щодо заяви ТОВ "Раздольна СЕС 2" про застосування до вказаних правовідносин позовної давності господарський суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки господарським судом встановлено відсутність порушення укладеним Договором оренди прав позивача у справі - Кіровоградської обласної державної адміністрації, то у позові необхідно відмовити з підстав його необґрунтованості.

Тому у господарського суду відсутні підстави для застосування позовної давності.

За правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на прокурора.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 11.09.2017 р.

Суддя С.Б. Колодій