ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017 року Справа № 904/5877/17 Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Дарміна М.О., Іванов О.Г. ( зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11 вересня 2017 року)

Секретар судового засідання Абадей М.О.

Представники сторін:

від позивача: представник не з'явився ,

від відповідача: ОСОБА_1, представник, довіреність №01-17/ЮС від 26.05.2017 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Елітмет

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року у справі №904/5877/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Елітмет, м.Дніпро

про стягнення 193 605 грн.,

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови ( ст.ст.85,99,105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року (суддя Рудовська І.А.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" - задоволено.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТМЕТ" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 193605,00 грн. (сто девяносто три тисячі шістсот пять грн. 00 коп.) штрафу.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Елітмет подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції не обєктивно зясував всі обставини справи і виніс рішення без повного та всебічного розгляду справи, хоча відповідач надав пояснення і докази стосовно піднятих питань в судовому засіданні.

Зокрема, апелянт посилається на те, що комерційний акт не є належним доказом по справи, оскільки він підписаний невідомими, неуповноваженими особами ( пункт 10 Правил складання актів).

Також апелянт посилається на неправильне проведення зважування, оскільки чорний лом необхідно зважувати із зупинкою; відсутні докази проходження вагами планової перевірки; безпідставно відмовлено у зменшенні штрафу; штраф 5-ти кратний стягнуто з всієї суми провізної плати, а не з суми недостачі маси вантажу , що суперечить пункту 2 статті 549 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, апелянт вважає ,що рішення суду першої інстанції прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права, у зв»язку з чим підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 серпня 2017 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 12 вересня 2017 року, колегією суддів у складі : головуючий суддя Березкіна О.В. ( доповідач), судді: Іванов О.Г., Широбокова Л.П.

У звязку з відпусткою судді Широбокової Л.П., за розпорядженням керівника апарату суду від 11 вересня 2017року, проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі №904/5877/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Дармін М.О., Іванов О.Г.

В судовому засіданні представник апелянта Товариства з обмеженою відповідальністю Елітмет(відповідач) підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Дніпропетровської області скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в судове засідання не з»явився про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п.2.6.15. та п. 2.6.16. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 лютого 2013 року № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата. Не допускається залишення у справі вихідного процесуального документа без відмітки про його відправлення або вручення.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу. (п. 19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. N 01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року» (зі змінами і доповненнями).

Враховуючи той факт, що ухвала про прийняття апеляційної скарги була направлена позивачу з дотриманням вищенаведених норм, зазначеною ухвалою сторони попереджені, що їх нез'явлення в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, справа переглядалася без участі позивача за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у 30 вересня 2016 року зі станції Хриплін Львівської залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТМЕТ" здійснило відправлення вагону № 60906831 (надалі-вагон) згідно накладної № 38729075 на станцію Сартана Донецької залізниці з вантажем лом чорних металів.

15 жовтня 2016 року на станції Сартана Донецької залізниці по прибуттю вантажу було здійснено контрольне переважування для видачі вантажовідправнику зазначених вагонів та складено комерційний акт.

При проходженні вагону через станцію Сартана Донецької залізниці, на підставі ст. 52 Статуту залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній.

Про даний факт було складено комерційний акт АQ № 650055/1085 від 15 жовтня 2016 року, перевіркою було виявлено, що в накладній № 38729075 у вагоні № 60906831 вказана маса вантажу складає 65000 кг, фактично ж встановлено що маса вантажу складає 62600 кг, що на 2400 кг менше ніж вказано у накладній.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю Елітмет про стягнення 193 605,00 грн. штрафу, позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", посилався на статті 118, 122 Статуту залізниць України, якими передбачена відповідальність вантажовідправника, зокрема, за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог статей 118,122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладних масу вантажу відповідачу нараховується штраф у розмірі пятикратної плати за всю відстань перевезень, а саме 38721 грн.*5=193605,00грн. При цьому, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу. Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо розміру штрафу та вихідної суми, з якої він повинен обраховуватись.

Статтею 908 Цивільного кодексу України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Пунктом 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, надано визначення поняття накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення;

Відповідно до абзацу 1 пункту 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Пунктом 6.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 визначено, що заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил з урахуванням таких особливостей, зокрема, у графах 24 "ОСОБА_1 вантажу, визначена відправником" та 25 "ОСОБА_1 вантажу, визначена залізницею" зазначається загальна маса вантажу, у графі 30 "Тарифні відмітки" - загальна сума платежів.

За змістом абзаців 1, 2 статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із абзацом 1 статті 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

З матеріалів справи вбачається, що по прибутті вагону на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні.

Про даний факт було складено комерційний акт АQ № 650055/1085 від 15.10.2016 р. , яким зазначено, що в накладній № 38729075 у вагоні № 60906831 вказана маса вантажу 65000 кг, фактично ж встановлено що маса вантажу складає 62600 кг, що на 2400 кг менше ніж вказано у накладній.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, яка кореспондується з положеннями пункту 5.5. Правил оформлення перевізних документів, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Абзацом 1 статті 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Отже, сума штрафу визначена у п'ятикратному розмірі до вартості провізної плати, що дорівнює 500% цієї вартості, і суд першої інстанції погодився з розрахунком штрафу, виконаного позивачем : 38 721,00 х 5 = 193 605,00 грн., де 38 721,00 грн. провізна плата за вагон від станції Хвилин Львівської залізниці до станції Сартана Донецької залізниці.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що статут залізниць України не містить приписів стосовно того, що є базою нарахування штрафу, зокрема, вартість провізної плати всього вагону чи вартість провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу, виявленої залізницею при перевірці.

Водночас, зміст загального поняття штрафу наведено у ч. 2 ст. 549 ЦК України, яка передбачає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Тобто, за загальним правилом штраф обраховується не з загальної вартості послуг (робіт, товарів), а з вартості послуг (робіт, товарів), які виконані з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). І відповідно, зважаючи на те, що інше прямо не передбачено Статутом, штраф за неправильно зазначену у накладній масу має визначатися, виходячи з вартості провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу.

У той же час із наданого позивачем розрахунку штрафу, який визнаний правильним та обґрунтованим судом першої інстанції, вбачається, що суму заявлених до стягнення грошових коштів було обчислено з вартості провізної плати всього вантажу, що прямо суперечить ч. 2 ст. 549 ЦК України, а також не відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості, на яких має ґрунтуватися зобов'язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України).

З огляду на вищезазначене, розрахунок суми штрафу, який підлягає стягненню з відповідача необхідно здійснювати виходячи з вартості провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу: 38721 : 62600х2400=1484,5 грн. ( вартість провізної плати недостачі 2400 кг. вантажу), тому розмір штрафу, який підлягає стягненню з відправника у зв'язку із зазначенням у накладній маси вантажу на 2400 кг менше фактичної маси вантажу, становить 7422,56 грн (5х 1484,5 грн).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Вищого господарського суду України від 24 травня 2017 року у справі 904/10497/16.

Доводи апелянта про те, що комерційний акт не є належним доказом по справі, оскільки підписаний невідомими, неповноважними особами, є неспроможними з огляду на те, що відсутність у комерційному акті підпису начальника вантажного двору (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) не позбавляє його належної доказової сили, якщо на станції згідно штатного розкладу немає таких посад.

Як вбачається з комерційного акту, він містить посилання на те, що завідуючий вантажним двором згідно штатного розкладу не значиться.

Доводи відповідача про те, що у комерційному акті відсутній опис способу та порядку зважування вантажу (із розчіпленням вагонів або без розчіплення), що свідчить про порушення перевізником вимог п. 10 Правил приймання вантажів, яка передбачає, що із зупинкою і розчіпленням вагонів зважуються метали всіх найменувань і лом кольорових металів, які перевозяться навалом, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки Правилами складання актів передбачено, що у акті має бути вказаний детальний опис вантажу, а не спосіб його зважування.

Як вбачається з комерційного акту АQ № 650055/1085 від 15.10.2016 р. , на підставі комерційного акту № 015831/562 від 06.10.16 року ст. Нижньодніпровськ Узел Придн.ж.д. було проведено комісійне переваження вагону з розчіпленням на справних 150т. Держповірених 09.09.16 року в/вагах вантажоотримувача.

Відтак, відсутність у комерційному акті АQ № 650055/1085 від 15.10.2016 р. таких відомостей само по собі ще не свідчить про здійснення зважування без розчіплення вагонів.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, проте неправильно здійснив розрахунок розміру штрафу та вихідної суми, з якої він повинен обраховуватись, що у відповідності до статті 103,104 господарського процесуального кодексу України є підставою для зміни рішення в частині розміру штрафу з 193605 грн. до 7422,56 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103,104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Елітмет задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року у справі №904/5877/17 в частині стягнення штрафу змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТМЕТ" (49000, м. Дніпро, вул. Ворошилова, буд. 3-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ) 7422,56 грн. штрафу, 111,34 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТМЕТ" (49000, м. Дніпро, вул. Ворошилова, буд. 3-А, ) судовий збір у розмірі 3072,00грн. за розгляд апеляційної скарги.

Повернути на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ) надмірно сплачений судовий збір в розмірі 468,61 грн. (чотириста шістдесят вісім грн. 61 коп.), перерахований згідно платіжного доручення № 1529 від 04.04.2017 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 904/5877/17.

Господарському суду Дніпропетровської області доручити видати відповідні накази.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови підписано 18.09.2017року

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов