РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017Справа №910/10987/17

За позовом Державної установи "Інститут охорони ґрунтів України"

до Державного підприємства "Агенція з питань нерухомості та земельних відносин в палично-енергетичному комплексі України"

про стягнення 99 455,61 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Чапік К.М. за дов. № 158-04/2445 від 30.12.16 р.

від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Державної установи "Інститут охорони ґрунтів України" до Державного підприємства "Агенція з питань нерухомості та земельних відносин в палично-енергетичному комплексі України" про стягнення 99 455,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2017 року порушено провадження у справі № 910/10987/17.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по оплаті наданих позивачем послуг згідно Договору про надання послуги щодо технічного випробування й аналізування (послуги з виготовлення агрохімічного паспорту) №1/04/2014 від 01.04.2014 року, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 50 800,00 грн. Крім того, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 44371,71 грн - інфляційні втрати та 4283,90 грн - 3 % річних.

Відповідач у судове засідання не з'явився, своїм правом на надання відзиву не скористався.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

У судовому засіданні 07.09.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2014 року між Державним підприємством "Агенція з питань нерухомості та земельних відносин в палично-енергетичному комплексі України" (замовник) та Державною установою "Інститут охорони ґрунтів України" (виконавець) укладено договір №1/04/2014 від 01.04.2014 року «Про надання послуг щодо технічного випробування й аналізування» (послуги з виготовлення агрохімічного паспорту) (далі - Договір).

Згідно пункту 1.1. Договору замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов'язання по наданню послуг щодо технічного випробування й аналізування (виготовлення агрохімічного (их) паспорту (ів) земельних ділянок в адміністративних межах Тернопільської області, ділянка 4101,3-4128,4 по об'єкту «Капітальний ремонт магістрального газопроводу «Уренгой-Помари-Ужгород». Дільниця км 4101,3-4128,4»).

Відповідно до п.2.1.Договору вартість робіт, зазначених у п.1.1. Договору, встановлюється у розмірі 100800,00 грн.

Згідно з п.2.2.Договору оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий розрахунок виконавця протягом 30 днів після підписання Акту про надання послуг, за умов отримання коштів замовником від філії «Дирекція з будівництва та реконструкції газотранспортної системи» ПАТ «Укртрансгаз».

Відповідно до п.3.1. Договору приймання виконаних робіт за договором оформляється актами наданих послуг по об'єкту.

30.04.2014 року сторонами договору підписано Додаткову угоду №1 до Договору згідно якої сторонами погоджено зміну обсягів робіт.

Судом встановлено, що позивачем виконано обумовлені договором роботи на суму 100 800,00 грн, що підтверджується підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим їх печатками актом надання послуг №1 від 13.06.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем частково оплачено виконані позивачем роботи на суму 50 000,00 грн, а саме 02.10.2014 року відповідач здійснив платіж на суму 15 000 гривень, 24.10.2014 року на суму 10 000 гривень та 25.12.2014 року на суму 25 000 гривень.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач виконані позивачем роботи в повному обсязі не оплатив, в зв'язку з чим неоплаченими залишилися роботи на суму 50800,00 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст.511 ЦК України, зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Згідно ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Таким чином обов'язок відповідача не може ставитися в залежність від дій третьої особи.

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт у термін встановлений п.2.2. Договору, відповідачем в повному обсязі не виконано.

Враховуючи те, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем за виконані роботи підтверджується актами приймання виконаних робіт та приймаючи до уваги те, що відповідачем в порядку ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було спростовано наявність заборгованості та не доведено припинення зобов'язання будь-яким передбаченим законом способом в частині суми боргу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за виконані позивачем роботи у розмірі 50 800,00 грн.

В зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач в позовній заяві, крім стягнення суми основного боргу, просить стягнути з відповідача 44371,71 грн - інфляційні втрати, нарахованих за період з липня 2014 року по березень 2017 року та 4283,90 грн - 3 % річних, нарахованих за період з 14.07.2014 року по 05.05.2017 року.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та трьох процентів річних, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 44371,71 грн та 3 % річних в розмірі 4283,90 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Агенція з питань нерухомості та земельних відносин в палично-енергетичному комплексі України" (01030, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, будинок 16/22, ) на користь Державної установи "Інститут охорони ґрунтів України" (04112, м.Київ, вул.Олени Теліги, будинок 8) 50800 (п'ятдесят тисяч вісімсот) грн 00 коп - суму основного боргу, 44371 (сорок чотири тисячі триста сімдесят одну) грн 71 коп - інфляційних втрат, 4283 (чотири тисячі двісті вісімдесят три) грн 90 коп - 3 % річних та 1600 (тисячу шістсот) грн 00 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 10-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено: 15.09.2017 року