КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р. Справа№ 910/7635/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Собко Л.В. - дов. б/н від 02.11.2016р.

від третьої особи: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП УКРАЇНА" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2017р.

у справі № 910/7635/16 (суддя Дупляк О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКО ТРЕЙД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП УКРАЇНА"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дочірнє підприємство "Мілкіленд-Україна"

про відшкодування збитків

В судовому засіданні 05.09.2017р. відповідно до ст. ст. 85, 99 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКО ТРЕЙД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП УКРАЇНА" про відшкодування збитків 30 492,00 доларів США, що еквівалентно 773 693,49 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором № 51 - ЗТЕ транспортного експедирування від 07.04.2014, в частині доставки відповідачем переданого йому вантажу до пункту призначення в терміни, що обумовлені договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2017р. у справі №910/7635/16 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКО ТРЕЙД" в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження", суму збитків у розмірі 29 040,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 22.04.2016 складало 736 850, 95 грн. та судові витрати у розмірі 11 052,76 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у позові.

Апеляційна скарга обґрунтована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду, обставинам справи, порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

Апелянт зазначає про відсутність правових підстав для стягнення збитків, оскільки вантаж не втрачений та повернутий продавцю ДП «Мілкіленд-Україна».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу відповідача 07.02.2017р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Куксов В.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2017р. колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався, згідно ст. 69 ГПК України строк розгляду спору продовжувався, у відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався, останній раз на 05.07.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2017р. залучено до участі у справі третьою особою ДП «Мілкіленд-Україна».

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.07.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017р. та від 05.07.2017р. витребувано у Державної фіскальної служби України, Сумської митниці ДФС, Митного посту "Хутір-Михайлівський", Сумської Торгово-промислової палати належним чином завірені копії документів, зазначені в ухвалі суду, у відповідності до ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 05.09.2017р.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.09.2017р. підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції 05.09.2017р., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилися, причини їх неявки суду не відомі. Оскільки їх явка в судове засідання обов'язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення підлягає частковому скасуванню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.04.2014р. між позивачем як замовником та відповідачем як експедитором було укладено договір № 51-ЗТЕ транспортного експедирування (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а експедитор приймає на себе зобов'язання від свого імені та за рахунок замовника здійснити транспортно - експедиторське обслуговування експортно - імпортних та транзитних вантажів залізничним транспортом по території України, країн СНД та інших держав.

Згідно з п. 2.1.1. договору експедитор зобов'язується на підставі письмового запиту (заявки) на перевезення вантажу, направленого замовником факсимільним зв'язком (електронною поштою), узгоджувати з замовником маршрут та умови перевезення вантажу.

Експедитор зобов'язується після надходження оплати (авансового платежу) на рахунок експедитора, надсилати замовнику дозвіл на відправку вантажів в строки та в об'ємах, узгоджених з експедитором, а також інструкцію по заповненню перевізних документів. Також експедитор зобов'язаний протягом трьох робочих днів з моменту отримання заявки на надання вагонів, підтвердити можливість її виконання або відмовитися від виконання заявки (п. 2.1.7. договору).

Експедитор зобов'язаний забезпечити зберігання вантажу, пред'явленого до перевезення, з моменту приймання вантажу від вантажовласника до моменту видачі вантажу; нести відповідальність за втрату, недостачу або пошкодження (псування) вантажу, яке відбулося протягом вищевказаного періоду часу, в розмірі дійсної вартості вантажу, вказаної в товаросупровідних документах, а також відшкодувати в повному обсязі інші збитки замовника, які виникли з вини експедитора (п. 2.1.15 договору).

Згідно п. 2.1.16 договору експедитор зобов'язаний забезпечити приймання вантажу від вантажовласника по товаросупровідним документам на вантаж (зокрема, експедитор зобов'язаний при прийманні до перевезення вантажу, призначеного для замовника, перевірити відповідність виду, найменування та кількість вантажу, що приймається виду, найменуванню та кількості вантажу, вказаним в заявці замовника та товаросупровідних документах на вантаж) та дотримуватися при цьому вимог стосовно приймання вантажу, встановлених законодавством країни вантажовласника або іншим законодавством, яке підлягає застосуванню в даному випадку; забезпечити доставку вантажу в пункти призначення та передання його замовнику.

У відповідності до п. 2.2.1. договору замовник зобов'язаний подавати заявки на оплату залізничного тарифу за три робочі дні до початку перевезення. Заявка повинна містити наступну інформацію: маршрут перевезення; країна відправлення; країна призначення; найменування вантажу із зазначенням його коду ГНВ (ЕТСПГ) і розмірів (якщо необхідно); рід і приналежність рухомого складу; вага вантажу в одному напіввагоні; загальний об'єм і період перевезення.

Заявка на надання вагонів направляється замовником експедитору за п'ять днів до передбачуваної дати подачі вагонів. Експедитор може прийняти або відмовитися письмово від виконання такої заявки.

Замовник може надавати попередню заявку на надання вагонів з подекадними планами відвантаження вагонів за 15 днів до початку місяця перевезення.

Заявка на надання вагонів повинна містити наступну інформацію: маршрут перевезення; країна відправлення; країна призначення; станцію відправлення і призначення; вантажовідправника і вантажоодержувача (повне найменування, поштову адресу, залізничний код і код ОКПО; тип рухомого складу в якому здійснюватиметься вантажоперевезення; кількість вагонів (контейнерів); дату відправки (період відправки); найменування вантажу із зазначенням його коду ГНВ (ЕТСНГ) і розмірів (при необхідності); норма завантаження одного вагона.

За погодженням сторін, замовник може направляти на адресу експедитора заявки в інші терміни не обумовлені вище. Експедитор дає письмову згоду або відмову на прийняття виконання даної заявки.

У разі необхідності внесення змін до узгодженої заявки (у тому числі переадресації, зміни маршрутів прямування та інше), замовник надає експедитору змінену заявку для подальшого розгляду. Експедитор зобов'язаний підтвердити дану заявку або дати письмову відмову.

Згідно п. 2.2.2. договору замовник зобов'язаний здійснювати своєчасну оплату згідно умовам договору, а також відшкодовувати витрати експедитора при виконанні наданої йому замовником довіреності.

Відповідно до умов п. 2.3.3. договору експедитор вправі призупинити виконання узгодженої заявки у випадках:

- ненадання замовником інформації, необхідної для виконання договору;

- невчасна або неповна оплата послуг (рахунків) експедитора в обумовлені договором строки;

- оголошення уповноваженими компетентними органами конвенційних заборон на перевезення вантажів у напрямках, вказаних в узгоджених заявках, але при обов'язковому письмовому повідомленні замовника в найкоротші строки з моменту оголошення Конвенції.

Призупинення виконання заявки здійснюється на період до надання необхідної інформації, моменту оплати послуг у відповідності або відміни конвенційної заборони на перевезення вантажів на відповідних напрямках. Вказане призупинення виконання заявки не вважається невиконанням експедитором своїх зобов'язань та не тягне за собою його відповідальності.

В п. 2.3.4. договору сторони погодили, що у випадку якщо строк не оплати послуг (рахунків), погашення заборгованості перевищує один календарний місяць експедитор має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання договору, письмово повідомивши про це замовника в строк не пізніше, ніж за 10 календарних днів до дати розірвання договору. При цьому збитки, що виникнуть у сторін, в тому числі по поверненню вагонів на станцію, вказану експедитором, відносяться на рахунок замовника.

За умовами п. 3.1. договору замовник здійснює 100 % передплату в розмірі заявленого об'єму перевезення вантажів шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок експедитора на підставі виставлених рахунків протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку від експедитора.

Оплата по договору здійснюється в доларах США (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором у вигляді відшкодування збитків, завданих кожній із сторін винними діями іншої сторони.

Згідно п. 4.4. договору експедитор несе повну матеріальну відповідальність за повну або часткову втрату, пошкодження або псування вантажу в період перевезення та відшкодовує в повному обсязі збитки, завдані замовнику такою втратою, пошкодженням або псуванням вантажу. Крім того, у випадках повної або часткової втрати, пошкодження або псування вантажу в період перевезення експедитор сплачує замовнику за кожний випадок повної або часткової втрати, пошкодження або псування вантажу штраф в розмірі п'ять відсотків від вартості втраченого, пошкодженого або зіпсованого вантажу. За згодою сторін строк позовної давності для стягнення цього штрафу становить три роки.

У випадку виявлення нестачі, псування або погіршення якості вантажу в транспортному засобі по прибуттю на станцію призначення, одержувач в обов'язковому порядку повинен в присутності робітників станції скласти залізничний комерційний акт, зробити повний фото звіт та пред'явити акт експедитору (п. 4.5. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2014. Якщо жодна із сторін за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово не повідомить іншу сторону про розірвання договору, строк його дії буде автоматично продовжуватися на кожний наступний календарний рік.

На виконання вищезазначених умов договору, замовником 23.09.2015 була направлена експедитору заявка № 4 на перевезення вантажу. У заявці № 4 від 23.09.2015 було зазначено: тип вагона, країна відправлення, країна призначення, станція відправлення, станція призначення, найменування вантажу, код вантажу ГНВ (ЕТСНГ), об'єм перевезення, кількість вагонів та запланована дата відправки. Матеріали справи доказів письмової відмови відповідача від прийняття до виконання заявки № 4 від 23.09.2015 не містять.

Заявка № 4 від 23.09.2015 була надана позивачем відповідачу на виконання контракту № 2606-2015-МІ від 26.06.2015 на поставку товарів (надалі за текстом - контракт), який був укладений між ДП "Мілкіленд - Україна", як продавцем та позивачем, як покупцем. Згідно додатку №3 від 18.09.2015 до вищезазначеного контракту, відвантаження товару здійснюється на умовах FСА м. Охтирка (Україна), вантажовідправником залізницею є ТОВ "КСТ ГРУП Україна", Україна, м. Київ, пр-т Перемоги, 67. Обумовлений контактом товар був оплачений позивачем повністю 26.06.2015, докази чого наявні в матеріалах справи.

На виконання умов договору та контракту, 20.10.2015 на виробничих потужностях у м. Охтирка, вул. Транспортна, 1-а, ДП "Мілкіленд-Україна" завантажило і передало ТОВ "КСТ ГРУП Україна" товар (сироватка молочна підсирна демінералізована) загальною масою шістдесят шість метричних тонн, вартістю 29 040, 00 доларів США.

На вищезазначений товар, як підтверджено матеріалами справи, була оформлена подорожня відомість № 44992071, товар був завантажений у вагон № 29700192, опломбований пломбами №№563930, 563926, за результатами завантаження представником ТОВ "КСТ ГРУП УКРАЇНА" Півень А.А. був підписаний акт комплектації від 20.10.2015, копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивач 16.12.2015 відправив відповідачу претензію про відшкодування збитків за недостачу товару вих. б/н від 11.12.2015, в якій зазначав, що ТОВ "КСТ ГРУП УКРАЇНА" не доставив переданий йому вантаж в пункт призначення в строки, згідно умов договору та заявки на перевезення № 4 від 23.09.2015, та просив в строк до 21.12.2015 включно оплатити суму збитків в розмірі 29 040, 00 доларів США, завдані втратою, пошкодженням або псуванням вантажу.

В подальшому позивач листом від 12.12.2016, відправленим 13.12.2016, в зв'язку з невиконанням відповідачем заявки № 4 від 23.09.2015 в обумовлений строк, відмовився від прийняття в майбутньому вантажу, згідно вказано заявки та просив відшкодувати 29 040, 00 доларів США завданих збитків та 1 452, 00 доларів США штрафу.

У зв'язку з невідшкодуванням відповідачем збитків, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов в частині стягнення збитків, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем доведено наявність прямого та безпосереднього причинного зв'язку між діями відповідача та сумою збитків у розмірі 29 040, 00 доларів США, які поніс позивач в результаті не доставляння у місце призначення вантажу в строки, обумовлені договором (17.11.2015).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду виходячи з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором транспортного експедирування.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор зобов'язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку. В свою чергу клієнт, згідно зі ст. 12 вищевказаного закону, зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

23.09.2015р. Позивачем на виконання умов договору було подано заявку на перевезення № 4, згідно з якою Відповідач (Експедитор, що організовує перевезення залізничним транспортом) повинен організувати перевезення сироватки сухої демініралізованої (надалі-вантаж) зі станції Ахтирка (Україна) до станції Алмати (Казахстан).

При цьому власником вантажу виступає Позивач (Покупець вантажу), що придбав сироватку у ДП «Мілкіленд-Україна» (Продавець вантажу, який в даному випадку є відправником вантажу). Вказаний вантаж був придбаний Позивачем у ДП «Мілкіленд-Україна відповідно до умов Контракту № 2606-2015-МІ від 26.06.2015 року та Специфікації № 3 від 18.09.2015р. до нього (копії містяться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 2.1.2. та п. 3.1. Договору на експедиторське обслуговування, Відповідачем було прийнято заявку до виконання та виставлено Позивачу рахунок № 3775 від 20.10.2015р. на оплату послуг. Рахунок був виставлений шляхом відправлення його електронною поштою (скрін-шот відправлення доданий до апеляційної скарги).

На виконання умов договору та контракту, 20.10.2015р. на виробничих потужностях у м. Охтирка, вул. Транспортна, 1-а, ДП "Мілкіленд-Україна" завантажило і передало ТОВ "КСТ ГРУП Україна" товар (сироватка молочна підсирна демінералізована) загальною масою шістдесят шість метричних тонн, вартістю 29 040, 00 доларів США.

На вищезазначений товар, як підтверджено матеріалами справи, була оформлена подорожня відомість № 44992071, товар був завантажений у вагон №29700192, опломбований пломбами №№563930, 563926, за результатами завантаження представником ТОВ "КСТ ГРУП УКРАЇНА" Півень А.А. був підписаний акт комплектації від 20.10.2015, копія якого наявна в матеріалах справи (т.1, а.с. 185).

Згідно бухгалтерської довідки вих. № 25/9 від 12.07.2016 відповідача рахунок № 3775 від 20.10.2015 позивачем не оплачений.

26.10.2015р. територіальним управлінням Брянської і Смоленської області по ветеринарному нагляду було складено Акт про повернення вантажу № 641249 у зв'язку із невідповідністю товару товаро-супровідним документам (т.1, а.с. 186).

30.10.2015р. митною службою Російської Федерації було складено комерційний акт № МСК 150854240, за яким було встановлено, що при перевірці було виявлено 2333 мішків із сироваткою та 277 мішків із піском, замість заявлених 2640 мішків із сироваткою (т.1, а.с. 187-188).

12 листопада 2015 року, вантаж прибув назад на станцію Ахтирка, що підтверджується транспортною накладною (т.1 а.с. 189-190).

13 листопада 2015 року Перевізником «Укрзалізниця» був складений комерційний акт про те, що при перевірці вантажу було виявлено, що з 2640 мішків сироватки, як заявлено в супровідних документах Відправника (Власника товару ДП «Мілкіленд Україна») наявно 2221 мішок сироватки та 231 мішок піску для будівництва (т.1, а.с. 191-192).

16 листопада 2015 року Сумською Торгово-промисловою палатою було також складено акт експертизи серія СА № 006680 від 16.11.15р. про невідповідність товару (т.2, а.с. 82-83), який підтверджував, що у досліджуваному вагоні №29700192 наявні: 231 поліпропіленовий мішок із невстановленою речовиною та 2 221 паперовий мішок із сивороткою молочною. Дата початку експертизи 13.11.2015р., дата закінчення експертизи 16.11.2015р.

Відповідно до п. 2.3.1 Договору на експедиторське обслуговування, за яким сторони мають право на взаємне отримання інформації, необхідної для виконання ними свої обов'язків, відповідачем було повідомлено Позивача про те, що вантаж не відповідає товарно-супровідним документам і тому був повернений назад на станцію Ахтирка. Фактичне повідомлення Відповідачем Позивача про дану ситуацію підтверджується подальшими діями Позивача.

В матеріалах справи містяться докази, що встановлюють, що власником вантажу після його передачі на перевезення став Позивач. Відтак, відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Звідси власник вантажу, тобто Позивач повинен надати розпорядження щодо подальшого руху описаного вантажу.

Згідно ст. 11 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено, що Експедитор зобов'язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Так, до моменту отримання вказівки від Позивача про те, що робити з поверненим вантажем через його невідповідність товарно-супровідним документам, Відповідачем було укладено акт зберігання вантажу з ТОВ «Мульти Карго Транс» на зберігання вантажу.

16.11.2015р. Позивачем було укладено Додаткову угоду 3 до Контракту № 2606-2015-МІ від 26.06.2015 р., згідно якої Позивач надав розпорядження ДП «Мілкіленд-Україна» прийняти вантаж відповідно до Специфікації № 3 від 18.09.2015 року, та акту СА № 006679 від 16.11.2015 року, на станції Ахтирка. Всі інші пункти Контракту залишені без змін.

16.11.2015 року відповідно до електронної вантажної декларації та згідно за актом прийому передачі, Відповідачем за вказівкою Позивача, було передано вантаж на ДП «Мілкіленд-Україна» (копії акту прийому передачі, додаткової угоди та електронної декларації містяться у матеріалах справи).

Крім того, у матеріалах справи міститься належним чином завірена копія листа ДП «Мілкіленд-Україна» від 30.01.2017р., адресованого ТОВ «КСТ Груп Україна», у якому третя особа зазначає, що 16.11.2015р. після того, як вантаж був повернутий назад у зв'язку з його недостачею, ТОВ «КСТ Груп Україна» на вимогу ТОВ «ВКО Трейд» направило вантаж на станцію відвантаження Охтирка.

Після чого, ДП «Мілкіленд-Україна» було довантажено сироватку та відправлено ТОВ «ВКО Трейд» повторно. Отримання вантажу у повному об'ємі ТОВ «ВКО Трейд» підтверджується транспортними накладними. Будь-яких претензій щодо якості чи кількості вантажу ТОВ «ВКО Трейд» не заявляло.

Встановлені обставини не були спростовані позивачем жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.33,34 ГПК України.

Враховуючи викладені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що наявні у матеріалах справи вищезазначені докази підтверджують факт отримання позивачем товару у повному обсязі, а тому позовні вимоги щодо стягнення збитків не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

За невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування (ст. 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Приписами статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Крім того, в п. 4.1. договору сторонами було погоджено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором у вигляді відшкодування збитків, завданих кожній із сторін винними діями іншої сторони.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання доводить особа, яка вчинила таке порушення (ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України).

Факт втрати відповідачем товару в розмірі 29 040, 00 доларів США, придбаного позивачем за контрактом, перевезення якого був зобов'язаний організувати відповідач, не підтверджений матеріалами справи, відповідно відсутні і підстави для задоволення позову в частині стягнення збитків.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1 452, 00 доларів США у відповідності до п. 4.4. договору задоволенню також не підлягають, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу повної або часткової втрати, пошкодження або псування вантажу в період перевезення, як це передбачено договором.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення збитків ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, без детального з'ясування усіх обставин справи, що потягло за собою прийняття помилкового рішення про часткове задоволення позову.

Вказані порушення визнаються апеляційною колегією беззаперечною підставою для часткового скасування оскаржуваного рішення з одночасним ухваленням нового у відповідності до норм матеріального та процесуального права про відмову у задоволенні позову повністю.

Згідно ст. 49 ГПК України у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 12 158,04 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП УКРАЇНА" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2017р. у справі № 910/7635/16 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2017р. у справі № 910/7635/16 скасувати частково.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКО ТРЕЙД" (050054, Республіка Казахстан, м. Алмати, вул. Федосєєва, буд. 24-а; код 40326094) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" (03062, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 67; ) 12 158,04 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Матеріали справи №910/7635/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

С.А. Гончаров