ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р. Справа № 925/754/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Рябенькою Я.В.,

представник позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представники відповідача: ОСОБА_2 - голова правління,

ОСОБА_3 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом Черкаської міської ради

до Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена"

про стягнення 36718,84 грн. збитків,

ВСТАНОВИВ:

Черкаською міською радою подано в Господарський суд Черкаської області позов до Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" про стягнення 36718,84 грн. збитків за фактичне користування земельною ділянкою без належного оформлення права користування нею.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у звязку з тим, що рішенням Черкаської міської ради від 12.02.2012 № 3-821 "Про надання автокооперативу "Сирена" земельної ділянки в оренду по просп. Хіміків, 53 " Черкаська міська рада вирішила надати в оренду авто кооперативу "Сирена" земельну ділянку площею 1800 кв. м. по вище вказаній адресі на 10 років під існуючі металеві гаражі. Проте надана в оренду земельна ділянка відповідно до відомостей, які містяться в Державному земельному кадастрі, а також на Публічній кадастровій карті, знаходиться у приватній власності. ГБК "Сирена" звертався до Черкаської міської ради з листами від 16.12.2013, від 11.02.2014 з приводу надання Черкаською міською радою документа, який підтверджує належність їй вказаної земельної ділянки (кадастровий номер :03:052:0091), однак Черкаська міська рада не надала ніяких підтверджуючих документів по сьогоднішній день. Враховуючи це, посилання у позовній заяві на те, що у ГБК "Сирена" не було об'єктивних перешкод для укладення договору оренди і ГБК "Сирена" ухилявся від укладення договору оренди є безпідставними, адже, як зазначено вище, відповідно до даних ДЗК земельна ділянка знаходиться у приватній власності і ніяких підтверджуючих документів, що вона відноситься до земель Черкаської міської ради, відповідачу надано не було, а тому і правових підстав для укладення Договору оренди землі у ГБК "Сирена" також не було. У зв'язку з цим відповідач вважає, що в даному випадку немає вини ГБК "Сирена" в тому, що договір оренди на земельну ділянку не укладений. Оскільки Черкаська міська рада не є власником земельної ділянки, яка відповідно до інформації Державного земельного кадастру знаходиться у приватній власності, тому Черкаська міська рада в даному випадку не може взагалі заявляти вимоги щодо відшкодування збитків, а також їх нараховувати.

У судовому засіданні:

представник позивача повністю підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов та стягнути з відповідача заявлену суму збитків, завданих відповідачем, який безпідставно ухилився від укладення договору оренди землі; посилання представників відповідача на інформаційну довідку з ДЗК вважає безпідставним, оскільки є рішення ЧМР від 12.04.2012 № 3-821, в якому зобовязано ГБК "Сирена" укласти договір оренди землі, це рішення чинне, відповідачем не оспорювалося, отже він зобовязаний його виконувати; рішення від 25.04.2017 № 438, яким затверджено акт про визначення збитків, відповідач також не оспорював, тому підлягає виконанню;

представники відповідача, повністю заперечуючи проти позову, посилалися на доводи і міркування, викладені у відзиві на позов, пояснили, що поданими суду доказами відповідач доводить, що ГБК "Сирена" неодноразово звертався до ЧМР із проханням надати підтвердження належності їй земельної ділянки, однак таких доказів не надано, а укладати договір із міською радою на земельну ділянку, що знаходиться у приватній власності, неможливо, тим більше, що такий договір не був би зареєстрований; представники просили відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні оголошувалася перерва із 22.08.2017 по 07.09.2017 та у судовому засіданні 07.09.2017 у звязку із задоволенням клопотання представників відповідача про надання можливості подати додаткові докази у справу.

У судовому засіданні 07 вересня 2017 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив таке.

Рішенням Черкаської міської ради від 12.02.2012 № 3-821 "Про надання автокооперативу "Сирена" земельної ділянки в оренду по просп. Хіміків, 53" Черкаська міська рада вирішила надати в оренду автокооперативу "Сирена" земельну ділянку площею 1800 кв. м. по просп. Хіміків, 53 на 10 років під існуючі металеві гаражі за рахунок земель Черкаської міської ради. В пункті 3.2. цього рішення зобовязано автокооператив "Сирена" укласти договір оренди землі з Черкаською міською радою, здійснивши його державну реєстрацію та надати один примірник Черкаській міській раді протягом двох місяців з дати прийняття рішення.

У позовній заяві позивач пояснив, що 06.03.2015 Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради направив Гаражно-будівельному кооперативу "Сирена" лист-вимогу № 611-01-14 щодо укладання договору оренди землі та договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу); 22.03.2016 Департамент направив на адресу відповідача із листом № 944-01-25 проект договору оренди землі (в трьох екземплярах). 05.09.2016, 26.01.2017 позивач надсилав відповідачу лист-вимогу щодо термінового укладання договору оренди землі. Також позивач повідомляв про проведення засідання комісії з питання визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, однак відповідач на засідання комісії не зявлявся, збитки в добровільному порядку не відшкодував. У звязку з викладеним позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 36718,84 грн. збитків за фактичне користування земельною ділянкою без належного оформлення права користування нею за період з 01.03.2015 по 01.03.2017.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом "д" статті 156 ЗК України встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. При цьому саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 43 цього Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено і належними доказами не підтверджено нанесення Черкаській міській раді збитків саме відповідачем, не доведено наявність вини відповідача та причинно-наслідкового звязку між діями відповідача та нарахованими позивачем збитками.

У рішенні Черкаської міської ради від 12.02.2012 № 3-821 "Про надання автокооперативу "Сирена" земельної ділянки в оренду по просп. Хіміків, 53" вказано про рішення ради надати в оренду автокооперативу "Сирена" земельну ділянку площею 1800 кв. м. по просп. Хіміків, 53 під існуючі металеві гаражі. У рішенні кадастровий номер земельної ділянки не вказаний. На кадастровий номер :03:052:0091 посилається відповідач у листі від 01.08.2016 на адресу міської ради.

Однак відповідно до інформації Державного земельного кадастру від 17.07.2017 земельна ділянка площею 0,18 га кадастровий номер :03:052:0091 знаходиться у приватній власності.

У наданій позивачем ОСОБА_4 довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.05.2017 відсутня інформація про земельну ділянку площею 0,18 га, зокрема і про належність земельної ділянки кадастровий номер :03:052:0091 до комунальної власності міста.

Позивач не подав суду доказів надання відповідачу інформації про належність земельної ділянки кадастровий номер :03:052:0091 до комунальної власності міста на листи відповідача із такими проханнями, що були зареєстровані в міській раді 18.12.2013 та 18.02.2014.

Із поданих суду матеріалів вбачається, що між сторонами було листування з приводу укладення договору оренди земельної ділянки площею 0,18 га кадастровий номер :03:052:0091, однак сторони не досягли згоди з його істотних умов, міська рада не подала доказів того, що земельна ділянка знаходиться у комунальній власності, договір оренди землі не був укладений. Позивач до суду з відповідним позовом не звертався.

Представник позивача пояснив, що до Державного земельного кадастру помилково внесено запис про те, що дана земельна ділянка знаходиться у приватній власності, і цей запис буде виправлений, однак до моменту прийняття судом рішення інша інформація про спірну земельну ділянку суду не подана.

Оскільки відповідно до даних ДЗК, що не спростовані позивачем, вказана земельна ділянка знаходиться у приватній власності і позивач не подав відповідачу підтверджуючих документів того, що ця ділянка відноситься до земель Черкаської міської ради, не вніс виправлення чи відомості до ДЗК, тому суд погоджується з доводами відповідача про відсутність його вини в тому, що договір оренди землі не був укладений.

Верховний Суд України в постанові від 28.01.2015 у справі № 5023/3993/12 вказав на необхідність зясування та надання правової оцінки і діям позивача щодо вчинення заходів, спрямованих на уникнення збитків.

Суд вважає, що позивач не вжив належних заходів, спрямованих на уникнення збитків чи зменшення їх розміру, адже інформація в ДЗК про належність земельної ділянки кадастровий номер :03:052:0091 до приватної власності не сприяла укладенню договору оренди землі відповідачем, а позивач, незважаючи на письмові вимоги відповідача, належну інформацію не надав.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі статті 49 ГПК України понесені позивачем витрати на сплату судового збору повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 12.09.2017.

Суддя А.Д. Пащенко