РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017Справа №910/9502/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до Київської державної академії водного транспорту імені Гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного про стягнення 1 904,21 грн., за участю представників позивача - Степаненко О.О., довіреність №01/53-978 від 13.12.2016 року, відповідача - Павлишиної О.С., доручення №01/11-460 від 18.04.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 195,57 грн. інфляційних втрат, 165,35 грн. 3 % річних та 1543,29 грн. пені у зв'язку з несвоєчасним виконанням останнім зобов'язання з оплати за договором про постачання електричної енергії № 44/5780 від 27.01.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 19.07.2017 року.

02.08.2017 року представником відповідача в судовому засіданні надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

18.08.2017 року позивачем через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

11.09.2017 року позивачем через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2017 року між Публічним акціонерним товариством "Миколаївобленерго" (надалі - постачальник) та Київською державною академією водного транспорту імені Гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного (надалі - споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №44/5780, згідно предмету якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 70,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.1 договору).

Пунктом 2. додатку №10 „Порядок розрахунків" до договору встановлено, що споживач до 25 числа місяця протягом розрахункового періоду здійснює плановий платіж у сумі вартості 100% заявленого обсягу споживання активної електричної енергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. У випадку спів падіння дати оплати з вихідним чи святковим днями, споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню. Цього ж числа споживач здійснює плановий платіж за перетікання реактивної електричної енергії, який дорівнюється вартості фактичного перетікання реактивної електроенергії попереднього розрахункового періоду на розрахунковий рахунок, вказаний у рахунку. В день надання «акту про використану електричну енергію» постачальник надає споживачу рахунок на здійснення планового платежу за активну електроенергію та рахунок за фактично спожиту активну електроенергію за розрахунковий період. Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою планового платежу та вартістю фактично спожитої електроенергії має бути сплачена протягом 10 операційних днів з дня отримання рахунку за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію. Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться меншим ніж очікуване, надлишкові кошти зараховуються як оплата наступних платежів.

Згідно п. 4 додатку №4 до договору підписаний та скріплений печаткою акт про прийняття-передавання товарної продукції споживач зобов'язується повернути постачальнику протягом 5-ти робочих днів з дня його отримання або у цей же термін у письмовій формі надати мотивовану відмову від його підписання. У разі неповернення постачальнику підписаного акту про прийняття-передавання товарної продукції у вищезазначений строк, даний акт вважається підписаним з боку споживача без зауважень.

Поясненнями позивача, частково відповідача, актами про прийняття-передавання товарної продукції за період з листопада 2016 року по лютий 2017 року, розписками про їх отримання відповідачем, платіжними дорученнями про оплату відповідачем отриманої електричної енергії за спірний період, що містяться в матеріалах справи підтверджується порушення відповідачем строків оплати передбачених умовами п.2. додатку №10 до договору про постачання електричної енергії № 44/5780 від 27.01.2017 року.

Доказів сплати заборгованості у строк передбачений умовами договору відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати енергії за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 195,57 грн. інфляційних втрат та 165,35 грн. 3 % річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно розділу п. 4.2.1. договору зазначено, що за внесення платежів з порушенням термінів визначених додатком №10 «порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 3% річних та індекс інфляції.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з оплати у визначений договором строк за надану електричну енергію позивачем нараховано 1543,29 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення 1543,29 грн. пені на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позов, проте його доводи, що акти про прийняття-передавання товарної продукції у спірний період надходили від позивача із запізненням внаслідок чого і виникла заборгованість по сплаті за електроенергію, повністю спростовуються наданими позивачем розписками про отримання актів прийняття-передавання товарної продукції, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Київської державної академії водного транспорту імені Гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного (04071, м. Київ, вул. Фрунзе, будинок 9; код 19036779) на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, будинок 40, код 23399393) 195 (сто дев'яносто п'ять) грн. 57 коп. інфляційних втрат, 165 (сто шістдесят п'ять) грн. 35 коп. 3 % річних, 1 543 (одна тисяча п'ятсот сорок три) грн. 29 коп. пені та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.09.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна