ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" вересня 2017 р.Справа № 924/495/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз", м. Хмельницький

до комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об'єднання", м. Славута

про стягнення 1066848,41 грн. за надані послуги з розподілу природного газу

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №651/18 від 09.02.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №10 від 04.11.2016р.

У судовому засіданні, згідно ч. 2 ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення (вступна та резолютивна частини) оголошено 14.09.2017р., оскільки у судовому засіданні 04.09.2017р. оголошувалась перерва.

Суть спору: позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 825710,89 грн. за надані послуги з розподілу природного газу.

Під час розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, заявивши до стягнення з відповідача 1066848,41 грн. за надані послуги з розподілу природного газу. Збільшення розміру позовних вимог прийнято в судовому засіданні 02.08.2017р., що відображено в ухвалі від 02.08.2017р.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов типового договору розподілу природного газу, який укладений між сторонами шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання до нього від 01.01.2016р. Стверджує, що відповідач не оплатив в повному розмірі вартість послуг з розподілу природного газу у січні березні 2017 року, внаслідок чого й виник борг.

Обгрунтовуючи розмір заявленої до стягнення суми, пояснив, що з 01.04.2017р. надання послуг розподілу природного газу відповідачу припинено, а оплати, які надійшли у період з 01.04.2017р. по 31.07.2017р. зараховано в рахунок погашення заборгованості відповідача за послуги розподілу природного газу, надані в квітні, жовтні-грудні 2016р., яка в загальному розмірі 1371003,12 грн. була стягнута рішенням господарського суду Хмельницької області від 30.03.2017р. по справі №924/98/17. Відмічає, що порядок погашення боргу у порядку черговості передбачений п. 6.5 договору та п. 5 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на відсутність вини у виникненні боргу та вважаючи, що борг виник внаслідок несвоєчасного виділення державою пільг і субсидій за житлово-комунальні послуги, різницю в тарифах на теплову енергію. Також, на підтвердження своєї позиції звертає увагу на те, що кошти за надані послуги з теплопостачання надходять на його рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014р. №217, і розподіл відсотків відрахування коштів з цих рахунків щомісячно затверджує Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Стверджує, що фактично всі кошти за надані послуги з теплопостачання, що надходять на рахунки підприємства, перераховуються за послуги з розподілу природного газу. Просить врахувати, що підприємство знаходиться у складному фінансовому становищі. Окрім того, стверджував, що за даними підприємства станом на сьогоднішній день рахується інша сума боргу. Однак, у письмових поясненнях, поданих 04.09.2017р., підтвердив наявність боргу перед позивачем в сумі 1066848,41 грн.

Також, на переконання відповідача, заявлена позивачем заборгованість підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки послуга з розподілу природного газу є складовою спожитого енергоносія, природного газу. При цьому вказує, що підприємство внесено в реєстр теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процесі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону. Стверджує, що борг погашатиметься відповідно до порядку шляхом укладення договору реструктуризації, передбаченого Законом.

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача, надав свої заперечення. Так, зокрема, вважаючи безпідставними посилання відповідача на наявність боргу у звязку з недофінансуванням державою пільг, субсидій та різниці в тарифах на теплову енергію, послався на норми статтей 525, 526, 629 ЦК України, ч. 1 статті 229 ГК України та на встановлений у договорі і не змінений порядок оплати розподілу газу.

На думку позивача, Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" не поширюється на взаємовідносини між ПАТ "Хмельницькгаз" та КП "Славутське ЖКО", вважаючи, що цим законом не включено заборгованість за послуги з розподілу природного газу до заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього закону. Зауважує, що дія цього закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії. Натомість, позивач є газорозподільним підприємством, яке надає відповідачу послуги з розподілу (транспортування) природного газу, а плата за послуги здійснюється за окремим тарифом, що встановлюється НКРЕ КП для кожного оператора ГРМ та не є складовою ціни на природний газ. Окрім того, як вказує позивач, до учасників процедури врегулювання заборгованості газорозподільні підприємства не включено.

У письмових поясненнях, поданих 04.09.2017р., відповідач наголосив на обставинах, які викладав раніше у відзиві на позов.

Присутній у судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача наполягав на відмові у позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд встановив:

Відповідно до заяви-приєднання №09420YСОЕАGТ016 до умов договору розподілу природного газу, комунальне підприємство "Славутське житлово-комунальне об'єднання" (споживач) 01.01.2016р. приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2498.

Згідно п. 2.1 договору, оператор ГРМ (ПАТ "Хмельницькгаз") зобов'язується надати споживачу (КП "Славутське житлово-комунальне об'єднання") послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.6 договору).

Порядок здійснення розрахунків обумовлено сторонами в розділі 6 договору. Так, згідно п. 6.1. договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно п. 6.4 договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення (п. 6.5 договору).

На виконання умов договору, у період січень 2017 року - березень 2017 року позивач розподілив, а відповідач прийняв природний газ. Всього за вказаний період надано послуг з розподілу природного газу на суму 2226699,62 грн., що підтверджується підписаними між позивачем та відповідачем актами приймання-передачі природного газу та актами наданих послуг з розподілу природного газу, а саме:

- у січні 2017 року позивач розподілив, а відповідач прийняв 1321160,00 куб.м. газу на суму 943625,32 грн. (акт №ХМ000002253 від 31.01.2017р.);

- у лютому 2017 року позивач розподілив, а відповідач прийняв 1051818,00 куб.м. газу на суму 751250,48 грн. (акт №ХМ000004662 від 28.02.2017р.);

- у березні 2017 року позивач розподілив, а відповідач прийняв 744601,00 куб.м. газу на суму 531823,82 грн. (акт №ХМ000007012 від 31.03.2017р.).

Відповідач в повному обсязі не сплатив за надані позивачем послуги з розподілу природного газу, розрахувавшись лише частково, про що свідчить виписка по рахунку з 01.01.2017р. до 01.09.2017р.

Згідно розрахунків позивача, за період січень 2017 року - березень 2017 року відповідач розрахувався в загальній сумі 1159851,21 грн. і борг за надані послуги з розподілу природного газу за заявлений період становить 1066848,41 грн., а саме: за січень 2017 року - 731323,84 грн.; за лютий 2017 року - 167706,95 грн., за березень 2017 року 167817,62 грн.

При цьому, проплати відповідача здійснені у період 01.04.2017р. по 31.07.2017р., зараховано позивачем в рахунок погашення заборгованості за минулі періоди, наявність якої підтверджено рішенням господарського суду Хмельницької області від 30.03.2017р. по справі №924/98/17. Згідно вказаного рішення встановлено та присуджено до стягнення з відповідача основний борг за послуги з розподілу природного газу по грудень 2016 року на суму 1371003,12 грн.

Про наявність боргу в сумі 1066848,41 грн. свідчить, окрім іншого, підписаний між сторонами акт звірки розрахунків станом на 01.08.2017р.

У матеріалах справи міститься лист відповідача, адресований позивачу, №1309 від 04.08.2017р., в якому відповідач, посилаючись на ч. 1 ст. 5 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", просить реструктуризувати борг в сумі 1066848,41 грн. Однак, доказів реструктуризації боргу матеріали справи не містять.

Дослідивши надані докази, оцінивши їх в сукупності, судом прийнято до уваги наступне.

Відповідно до приписів статті 40 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно пункту 4 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до статтей 174, 193 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань). Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Підписання відповідачем заяви-приєднання є фактом приєднання до умов типового договору розподілу природного газу та погодженням з передбаченими ним умовами.

Факт належного виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу послуг з розподілу природного газу за спірний період підтверджується підписаними між сторонами актами приймання-передачі природного газу та актами наданих послуг, як це передбачено п. 6.6 договору та п. 6 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем.

Факт неналежного виконання відповідачем умов договору в частині повної оплати наданих позивачем послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, суд погоджується з позицією позивача про зарахування коштів, перерахованих відповідачем у період з 01.04.2017р. по 31.07.2017р., на погашення заборгованості відповідача за минулі періоди, борг за якими встановлено рішенням суду, з огляду на наступне.

Відповідно до роз'яснень Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної Ради України, наданих листом №06-10/10-1215 від 29.10.2004р., питання віднесення платежу до того чи іншого періоду має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів таким чином: якщо порядок зарахування коштів врегульовано у договорі між платником та одержувачем коштів - згідно з положенням договору; якщо відповідні застереження відсутні у договорі та у разі заборгованості, в тому числі, що підлягає стягненню на підставі судових рішень, платежі мають відноситись на погашення заборгованості у хронологічному порядку, тобто починаючи з такої заборгованості, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

У договорі, укладеному між сторонами, було врегульовано порядок зарахування коштів, зокрема у п. 6.5 договору погоджено, що позивач має право грошові кошти, отримані від відповідача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості відповідно до черговості її виникнення. Вказаний порядок зарахування коштів містить пункт 5 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем.

Отже, у позивача були всі підстави відносити платежі на погашення заборгованості в хронологічному порядку, тобто починаючи з таких, що виникли у найдавніший період. (Аналогічна позиція міститься в постанові ВГСУ від 05.02.2014р. по справі №920/798/13, від 04.03.2014р. №904/4805/13, постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2014р. по справі №906/816/13).

Таким чином, позивач правомірно здійснив спрямування та розподіл коштів, сплачених відповідачем за період 01.04.2017р.-31.07.2017р., на погашення заборгованості, що виникла у минулі періоди до січня 2017 року та підтверджена рішенням суду.

Постанова КМУ №217 від 18.06.2014р., на яку посилається відповідач, як на підставу відсутності своєї вини у несвоєчасній оплаті газу, не містить застережень щодо зміни порядку розрахунків за договором розподілу природного газу між сторонами, а лише визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки.

Посилання відповідача на наявність боргу у зв'язку із несвоєчасністю виділення державою пільг і субсидій за житлово-комунальні послуги, не погашення різниці в тарифах на теплову енергію не можуть прийматися до уваги, оскільки не є підставою для не оплати боргу, звільненням від відповідальності за порушення договірного зобов'язання на підставі частини другої статті 617 ЦК України, частини другої статті 218 ГК України. Укладений між сторонами правочин не розповсюджується на бюджетні відносини, а вчасність надходження коштів відповідачу для погашення йому різниці в тарифах не впливає на порядок та строки проведення розрахунків, оскільки дана обставина не обумовлена умовами договору. Крім того, наявність чи відсутність коштів не залежить від волі та дій позивача, що порушує його право на отримання коштів за надані послуги.

Також, не приймаються до уваги й посилання відповідача про врегулювання заявленої до стягнення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та погашення її шляхом укладення договору реструктуризації.

Дійсно, законодавець, у статті 5 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", передбачив можливість реструктуризації кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ. Таке право надано для боргу за спожитий газ, при цьому, використаний станом на 01.07.2016р., у той час, як заявлена до стягнення заборгованість виникла за послуги з розподілу газу, тим більше, надані набагато пізніше - у 2017 році.

Таким чином, дія вказаного вище Закону на правовідносини у даній справі не поширюється, а можливість реструктуризації боргу за умовами пункту 6.5 договору являється правом позивача, а не його обов'язком, і реалізується виключно за його волевиявленням.

Жодних доказів вчинення сторонами будь-яких дій щодо реструктуризації боргу за заявлений період, на момент винесення рішення, матеріали справи не містять. Відтак, відсутність договору про реструктуризацію боргу не впливає на строк виконання відповідачем зобов'язань за договором та не звільняє останнього від оплати наданих позивачем послуг.

Враховуючи викладене вище, відповідач, являючись боржником, що прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити заявлену до стягнення суму боргу. Тобто, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз", м. Хмельницький до комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об'єднання", м. Славута про стягнення 1066848,41 грн. за надані послуги з розподілу природного газу задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об'єднання" (м. Славута, вул. Миру, 14а; код 34432514) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (м. Хмельницький, проспект Миру, 41; код 05395,41 грн. (один мільйон шістдесят шість тисяч вісімсот сорок вісім гривень 41 коп.) - за надані послуги з розподілу природного газу та 16002,73 грн. (шістнадцять тисяч дві гривні 73 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 18 вересня 2017 року.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 до справи,

2 позивачу,

3 відповідачу.