ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р.Справа № 922/2658/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків", м. Харків
про стягнення 65000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

відповідача - Дубровіна І.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "ВО "Харків" (далі - відповідач) звернулась ФОП ОСОБА_1 (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь 65000,00 грн. заборгованості. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору №070414, укладеного між сторонами 07.04.2017, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 10.08.2017 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 12.09.2017 о 10:00.

11.09.2017 до суду від відповідача надійшов відзив на позову заяву, в якому відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі. Наданий відзив та додані до нього документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 12.09.2017 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача визнав позов у повному обсязі.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом та підтверджено доданими до матеріалів справи доказами, 07.04.2017 між сторонами був укладений договір №070417, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов'язується на свій ризик поставити (передати у власність - повне господарське відання) покупцю (відповідач) тесьму блискавку 18 см у кількості 13 000 штук, по ціні 5,00 грн. за штуку, надалі - товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.

Строк постачання товару: до 30 квітня 2017 року.

У розділі 4 договору сторони погодили, що пункт передачі (постачання) товару: АДРЕСА_2. Дата отримання покупцем товару вказується у видатковій накладній. Перехід права власності на товари відбувається в момент передачі товару покупцю. Перехід ризиків на товар відбувається в момент передачі товару покупцю.

Відповідно до п. 6.1 договору його ціна складає 65000,00 грн. Розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем на протязі 10 календарних днів з моменту отримання ним товару (п. 6.2 договору).

Згідно п. 7.1 договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків за товар та сплати неустойки - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Так, на виконання вищезазначеного договору позивач поставив на користь відповідача товар на загальну суму 65000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №01-0000063 від 18.04.2017.

Отже, підписана сторонами договору видаткова накладна підтверджує факт поставки товару за вказаним договором і отримання даного товару зі сторони покупця (відповідача).

Проте, у встановлений договором строк відповідач за поставлений товар не розрахувався.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

26.05.2017 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія, яка була отримана відповідачем 26.05.2017, в якій позивач вимагав оплатити заборгованість у 10 денний термін.

Втім, відповідач за поставлений товар не розрахувався.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів виконання відповідачем умов договору щодо здійснення оплати за поставлений товар, визнання боргу відповідачем у судовому засіданні 12.09.2017, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 65000,00 грн. обґрунтованими, доведеними доданими до справи доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 525, 526, 530, 712 ЦК України; ст. ст. 173, 174, 179 ГК України; ст. ст. 1, 4, 12, 32, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків" (61020, м. Харків, пров. Метизний, 12, , р/р 0439 в ПАТ "Діамантбанк", МФО 320854)) на користь ФОП ОСОБА_1 (61072, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) - 65000,00 грн. заборгованості та 1600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 18.09.2017 р.

Суддя О.В. Погорелова