ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р. Справа № 917/768/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В. О.

при секретарі Кладько А.С.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 25.05.2017),

відповідача - Момот Є.Л. (довіреність №10-74/2642 від 01.03.2017), Ставицька І.Б. (довіреність №10-74/1955 від 15.02.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №2464 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 21.07.2017 у справі № 917/768/17

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м.Полтава,

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м.Полтава,

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

ФОП ОСОБА_4 звернулась до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до ПАТ "Полтаваобленерго" про визнання протиправним та скасування рішення ПАТ "Полтаваобленерго", оформленого протоколом від 26.04.2017 № 00001549 засідання комісії з розгляду Акта про порушення № 00001549 від 10.01.2017.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.07.2017 (суддя Семчук О.С.) у позові відмовлено.

Позивач із рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування вимог скарги позивач зазначає, що висновки про пошкодження пломб, зафіксовані в Акті про порушення №00001549 від 10.01.2017, спростовуються актом експертизи лічильника електроенергії №2354 від 12.04.2017, яким встановлено цілісність пломб та не виявлено втручання в роботу лічильника; на момент складання відповідачем Акту про опломбування від 31.05.2016 та Акту про порушення №00001549 від 10.01.2017 приміщення магазину, в якому знаходиться електролічильник, знаходилося в оренді у іншої особи - ФОП ОСОБА_6, який є відповідальним за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб, встановлених на них; крім того, відповідно до Погодження на встановлення режиму роботи об'єкту торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг в м.Полтава за №1089 від 05.10.2016, виданого ФОП ОСОБА_6 виконавчим комітетом Полтавської міської ради, магазину продовольчих товарів, у якому знаходиться лічильник, встановлено режим роботи 11 годин щоденно, однак при розрахунку обсягу добового споживання електричної енергії протягом робочого часу відповідач безпідставно застосував 24-годинну тривалість роботи обладнання протягом доби.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено її розгляд на 11.09.2017, запропоновано учасникам процесу надати суду: позивачу - письмові пояснення з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження фактів, викладених в апеляційній скарзі; відповідачу - відзив на апеляційну скаргу з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження своїх заперечень.

31.08.2017 відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що в Акті про порушення №00001549 від 10.01.2017 зафіксовано факт відсутності пломби на шафі обліку та клемній кришці лічильника електроенергії, що є окремим порушенням Правил користування електричною енергією, тому висновки Акту експертизи, яким встановлено відповідність лічильника технічним вимогам, не стосуються даного виду порушення та не звільняють позивача від відповідальності за відсутність (зрив) пломб, встановлених відповідно до Акту про опломбування від 31.05.2016; відповідач також зазначає, що між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії від 10.01.2008 №2744, який не розірвано у встановленому порядку, отже він продовжує діяти; позивачем не доведено факт повідомлення відповідача про припинення користування приміщенням магазину, в якому встановлений лічильник електроенергії; розрахунок обсягу добового споживання електроенергії відповідач здійснив виходячи із додатку №3 до договору про постачання електричної енергії від 10.01.2008 №2744, в якому визначено цілодобовий режим роботи, тому відповідач вважає безпідставними посилання позивача на те, що в розрахунку має бути використано 11-годинний режим роботи. Відповідач просить залишити оскаржуване рішення суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

08.09.2017 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Тарасової І.В. було здійснено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

Присутній у судовому засіданні 11.09.2017 представники сторін підтримали викладену ними письмово правову позицію.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду даної справи Харківським апеляційним господарським судом, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства - зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 22 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

10.01.2008 між ФОП ОСОБА_4 (споживач) та ПАТ "Полтаваобленерго" (постачальник електричної енергії) було укладено договір постачання електричної енергії № 2744 (а.с.10), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 111,5 кВТ, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (абзац 1 п. 1 договору).

Відповідно до додатку № 3 до договору (а.с.14, 105) в перелік об'єктів і точок комерційного обліку споживача, на яких встановлено відповідні прилади обліку, крім інших, було включено магазин, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Акту про пломбування від 31.05.2016 (а.с.42), на електроустановці, що знаходиться у приміщенні магазину за вищевказаною адресою, встановлено пломби, зокрема - на шафі обліку та на клемній кришці електролічильника. Вказаний акт підписано представниками обох сторін, зокрема, зі сторони споживача - відповідальним за електрогосподарство ОСОБА_7, чиї повноваження на вчинення відповідної дії підтверджуються матеріалами справи (наказ ФОП ОСОБА_4 від 25.05.2016, а.с.49) та поясненнями представника позивача в ході апеляційного провадження.

10.01.2017, за результатами проведеної у приміщенні магазину позапланової перевірки, представниками відповідача було складено Акт про порушення №00001549 (а.с.16), в якому зафіксовано факт порушення споживачем п. 6.40., п. 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 (далі - ПКЕЕ/ Правила), а саме - відсутність пломб на шафі обліку та на клемній кришці електролічильника. Уповноважений представник позивача, ОСОБА_7, ознайомлений із вказаним актом, відмовився від його підписання, про що здійснено відповідний напис в акті.

Також позивачу було вручено Акт-повідомлення про направлення на експертизу лічильника електроенергії від 10.01.2017 з причин виявлення втручання в роботу електролічильника та сумніву у правильності його роботи (а.с.19).

Актом проведення експертизи лічильника електроенергії № 2128 від 11.01.2017 (а.с.20) встановлено, що пломба лічильника та пломба Держповірника не пошкоджені, лічильний механізм працює вірно, лічильник відповідає технічним вимогам та втручання в роботу лічильника не виявлено.

Згідно з протоколом № 00001549 від 26.04.2017 засідання комісії з розгляду Акта про порушення № 00001549 від 10.01.2017 на підставі даних вказаного акта здійснено нарахування позивачу обсягу недорахованої електроенергії згідно п.п. 6.40., 6.41. ПКЕЕ, та п. 2.5. Методики, затвердженої постановою НКРЕ від 14.10.2010 № 1338, в обсязі 28609 кВт/год на суму 65580,80 грн. (а.с.22).

Позивач із вказаним нарахуванням не погоджується, наполягаючи, зокрема, на відсутності пошкодження приладу обліку та втручання в роботу лічильника - що було встановлено в ході експертизи вказаного приладу. При цьому в позовній заяві ФОП ОСОБА_4 посилається на акт проведення експертизи №2354 від 12.04.2017 та на акт № 2128 від 11.01.2017, в апеляційній скарзі - на акт №2354 від 12.04.2017, однак колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявний лише акт №2128 від 11.01.2017, копію якого додано ФОП ОСОБА_4 до позовної заяви (а.с.20).

Як вбачається із зазначеного акту, пломбу на упаковці лічильника та пломбу Держповірника не пошкоджено, лічильник за результатами експертизи дійсно визнано таким, що відповідає технічним вимогам, та придатним для подальшої експлуатації.

Разом з тим, відповідно до абзацу 1 пункту 3.31. ПКЕЕ розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, а на затискній кришці - пломбою електропередавальної організації.

Встановлення відповідних пломб на електролічильнику (у тому числі, на шафі обліку та на клемній кришці) підтверджується Актом про пломбування від 31.05.2016. Разом з тим, в Акті про порушення від 10.01.2017 № 00001549 зафіксовано відсутність пломб на шафі обліку та на затискній кришці лічильника станом на вказану дату. При цьому в суді першої та апеляційної інстанції позивачем не спростовано факт відсутності даних пломб; уповноваженою особою позивача не було надано жодних заперечень проти встановлених актом обставин, а лише зазначено про відмову від підпису.

У відповідності до п. 1, пп. 14 п. 2 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушенням на ринку електричної енергії є, зокрема, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо.

Відповідно до пп. 2 п. 2.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 N 562 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656 (далі - Методика) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи інших заінтересованих сторін, індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному ПКЕЕ, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб та індикаторів, є порушенням ПКЕЕ.

Отже, посилання позивача на встановлену експертизою цілісність пломб безпосередньо на самому лічильнику не спростовують факту відсутності інших пломб - на шафі обліку та на кришці лічильника - які не були і не могли бути предметом дослідження експертизи (оскільки для зняття лічильника для проведення експертизи необхідно зняти пломбу постачальника та від'єднати лічильник від електропроводки) та не звільняють позивача від відповідальності за відсутність (зрив) зазначених пломб.

Тому, на думку колегії суддів, місцевий господарський суд обґрунтовано прийняв до уваги посилання відповідача на те, що відсутність пломб на шафі обліку та на клемній кришці електролічильника, які були встановлені згідно з Актом про опломбування від 31.05.2016, є підтвердженням факту порушення Правил користування електричною енергією та цей факт сам по собі є підставою для проведення нарахувань обсягу та вартості не облікованої електричної енергії (незалежно від того, чи коректно працював лічильник).

Судом першої інстанції також обґрунтовано було відхилено посилання позивача на те, що ФОП ОСОБА_4 не підписувала акт про пломбування від 31.05.2016, оскільки, як було встановлено вище, вказаний акт підписано особою, яка була наділена відповідним обсягом повноважень щодо вчинення дій від імені ФОП ОСОБА_4

Апелянт стверджує, що на момент складання відповідачем Акту про опломбування від 31.05.2016 та Акту про порушення № 00001549 від 10.01.2017 в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, ФОП ОСОБА_4 господарської діяльності не здійснювала.

В обґрунтування даного твердження позивач у суді першої та апеляційної інстанції посилався на те, що відповідно до договору оренди приміщення від 01.03.2016 терміном дії до 31.12.2017, укладеного між власниками нежитлового приміщення фізичними особами ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8 (орендодавці) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 (орендар), останній прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення, зокрема, приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 87,2 кв.м. (а.с. 23).

Як вбачається з п.5.1. вказаного договору, орендар зобов'язався нести всі витрати з експлуатації об'єкта, що орендується. Таким чином, на думку позивача, станом на період складання відповідачем Акту про опломбування від 31.05.2016 та Акту про порушення № 00001549 від 10.01.2017 ФОП ОСОБА_4 вже не була особою, яка повинна нести відповідальність за виявлені відповідачем порушення ПКЕЕ у приміщенні магазину, в якому знаходиться електролічильник.

Однак вказані твердження колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" умови постачання електричної енергії, права та обов'язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Пунктом 1.1. ПКЕЕ передбачено, що ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами. При цьому, дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до п. 5.1. ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Як встановлено місцевим господарським судом та не спростовано позивачем в ході апеляційного провадження, постачання електричної енергії до магазину по АДРЕСА_1, здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії № 2744 від 10.01.2008, укладеного між ФОП ОСОБА_4 (споживач) та ПАТ "Полтаваобленерго" (постачальник електричної енергії). Відповідно до п. 9.4. вказаного договору, договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно з абзацом 1 п. 6.18. ПКЕЕ, у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Позивач у суді першої та апеляційної інстанції стверджував, що на виконання вищевказаної норми, листом від 04.04.2016 ним було повідомлено Полтавську філію міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" про припинення користування приміщенням магазину по АДРЕСА_1. Разом з тим, всупереч вимогам ст.33 ГПК України, ФОП ОСОБА_4 не було надано до матеріалів справи копії вказаного листа та доказів його отримання відповідачем, а також будь-яких інших доказів, що свідчили б про вчинення сторонами договору про постачання електричної енергії № 2744 від 10.01.2008 дій, спрямованих на його розірвання.

Натомість місцевим господарським судом встановлено і позивачем в ході розгляду даної справи не спростовано тих обставин, що використання електричної енергії позивачем протягом існування договірних відносин між позивачем та відповідачем, в тому числі і в період з 01.03.2016 по 10.01.2017, підтверджується актами про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) та відомостями про фактичні покази розрахункових засобів обліку електричної енергії; рахунками та платіжними дорученнями на оплату за спожиту електроенергію, копії яких наявні в матеріалах справи. Зокрема, як вбачається з платіжних доручень (а.с.89 - 103), які містять посилання на номер укладеного між сторонами договору, у період з 17.03.2016 по 12.12.2016 ФОП ОСОБА_4 здійснювала оплату за електроенергію за договором № 2744 від 10.01.2008.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що договір про постачання електричної енергії № 2744 від 10.01.2008 станом на момент розгляду даної справи є чинним. Відповідно, в силу приписів п.1 ч.2 ст.11, ст. 526 ЦК України, для позивача є чинними зобов'язання, що виникають із даного договору.

Згідно п. 4.2.3. договору, споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розрахованої відповідно до Методики, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії у разі, зокрема, пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття або пошкодження пломб засобів обліку.

Відповідно п.2.4, 2.5, 2.6 Методики, при здійсненні зазначених розрахунків береться до уваги такий показник як тривалість роботи обладнання протягом доби.

Згідно з п. 22, 23 продовження додатку № 3 до договору про постачання електричної енергії № 2744 від 10.01.2008 (а.с. 105), яке підписано обома сторонами і є невід'ємною частиною договору, режим роботи електричного обладнання визначено як щоденний та цілодобовий.

Апелянт наполягає на тому, що згідно з Погодженням на встановлення режиму роботи об'єкту торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг в м.Полтава за №1089 від 05.10.2016, виданим ФОП ОСОБА_6 виконавчим комітетом Полтавської міської ради, магазину продовольчих товарів, у якому знаходиться лічильник, встановлено режим роботи 11 годин щоденно.

Проте, як було встановлено вище, стороною у правовідносинах з відповідачем стосовно споживання електричної енергії за чинним договором № 2744 від 10.01.2008 є не ФОП ОСОБА_6, а ФОП ОСОБА_4, якою у додатку до вказаного договору було погоджено цілодобовий режим роботи.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим здійснене відповідачем нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії відповідно до п.2.5 Методики (за формулою п.2.4 Методики) саме з урахуванням тривалості роботи обладнання протягом доби. Відповідно, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними твердження позивача про те, що при здійсненні вказаного розрахунку слід було виходити із 11-годинного режиму роботи обладнання.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що спірне рішення відповідача, оформлене протоколом засідання комісії від 26.04.2017 № 00001549, не суперечить чинному законодавству, зокрема, Правилам користування електричною енергією та Методиці, і що матеріалами справи та наданими обома сторонами доказами підтверджується правомірність вимог відповідача та спростовуються твердження позивача стосовно протиправності прийнятого відповідачем рішення.

Отже, з огляду на те, що доводи позивача не знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 21.07.2017 у справі №917/768/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.09.17

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.