РІШЕННЯ

07 вересня 2017 року Справа № 913/638/17

Провадження №4/913/638/17

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю ПСК Харків, м. Харків

до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 124 190 грн. 93 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області - Старкова Г. М.

Секретар судового засідання Рочняк Т. С.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №б/н від 25.07.2017;

від відповідача - представник не прибув.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю ПСК-Харків звернулося з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат за якою просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання послуг зі створення науково-технічної продукції № 5356-АМК-2460-2014-усл від 11.12.2014 в суму 124198 грн. 66 коп., з яких: заборгованість за договором в сумі 94000 грн. 00 коп., інфляційні нарахування в сумі 24244 грн. 85 коп., 3% річних в сумі 5953 грн. 81 коп.

Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що в порушення умов договору про надання послуг зі створення науково-технічної продукції № 5356-АМК-2460-2014-усл від 11.12.2014 відповідач не здійснив повну оплату за виконані роботи.

У судовому засіданні 07.09.2017 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник відповідача 05.09.2017 подав до суду відзив на позовну заяву № 026-50/2 від 05.09.2017 (згідно штампу вхідний № 5529/17), за яким відповідач зазначив, що на виконання умов договору про створення науково-технічної продукції № 5356-АМК-2460-2014-усл від 11.12.2014 у червні 2015 року виконані проектні роботи, про що сторонами підписаний акт № 1 від 16.06.2015 на загальну суму 420 000 грн.00 коп. Оплата за виконані роботи відповідачем здійснена частково. Вказаний відзив судом розглянутий, задоволений та долучений до матеріалів справи.

Разом з цим, представник відповідача 06.09.2017 (згідно штампу вхідний № 982-112/16) подав до суду клопотання № 026-50/3 від 05.09.2017, за яким просить суд відстрочити виконання рішення суду у даній справі зі сплатою стягненої суми до 30.11.2017. Надане клопотання судом розглянуте, задоволене та долучене до матеріалів справ з усіма доданими до нього документами.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач вказує на те, що заборгованість за договором виникла у зв'язку з тим, що основні виробничі фонди ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" розташовані у місті Алчевську Луганської області. Залізничною станцією, яка примикає до комбінату є станція Комунарськ Донецької залізниці. 03.06.2016 ПАТ «Укрзалізниця» булла введена конвенція № ЦЦО-12/131 на заборону прийому до перевезення завантажених і порожніх вагонів з усіх країн СНД і Балтії у напрямі залізничних станцій Донецького і Луганського напрямів. Введення конвенції повністю паралізувало залізничне сполучення по напрямку Ясинувата Горлівка - Дебальцеве, що призвело до розриву технологічних ланцюгів, відсутності сировини та неможливості відправки готової продукції ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» і, як наслідок, до повної зупинки металургійного виробництва.

На думку відповідача, вказані ним обставини носять виключний характер та дають можливість застосувати відстрочку виконання рішення суду у даній справі до 30.11.2017. Надане клопотання судом розглянуте, задоволене та долучене до матеріалів справи.

Представник позивача 07.09.2017 у судовому засіданні подав заяву (згідно штампу вхідний № 5585/17) в порядку ст. 22 ГПК України, за якою заперечує проти надання відповідачу відстрочки виконання рішення суду у даній справі до 30.11.2017. Вказана заява судом розглянута, задоволена та долучена до матеріалів справи.

Представник позивача 07.09.2017 подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (згідно штампу вхідний № 5584/17), за якою просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання послуг зі створення науково-технічної продукції № 5356-АМК-2460-2014-усл від 11.12.2014 в сумі 124 190 грн. 93 коп., з яких: основний борг в сумі 94000,00 грн., інфляційні нарахування в сумі 24244,85 грн. та 3 % річних в сумі 5946,08 грн.. Надана заява про зменшення розміру позовних вимог судом розглянута, задоволена та долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до ст. 22 ГПК України зменшення розміру позовних вимог є правом позивача, у звязку з чи суд приймає вказану вище заяву позивача до розгляду.

Заява позивача про зменшення позивних вимог судом прийнята, тому позовними вимогами у справі слід вважати вимоги: про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг зі створення науково- технічної продукції № 5356-АМК-2460-2014-усл від 11.12.2014 в сумі 124190 грн. 93 коп., з яких: основний борг в сумі 94000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 5946 грн. 08 коп., інфляційні нарахування в сумі 24244 грн. 85 коп.

Представник позивача у судовому засіданні 07.09.2017 позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав у повному обсязі.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників позивача та відповідача, суд

В С Т А Н О В И В :

Заява позивача щодо зменшення розміру позовних вимог судом прийнята та підлягає задоволенню.

Позовними вимогами слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг зі створення науково-технічної продукції № 5356-АМК-2460-2014-усл від 11.12.2014 в сумі 124190 грн. 93 коп., з яких: основний борг в сумі 94000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 5946 грн. 08 коп., інфляційні нарахування в сумі 24244 грн. 85 коп.

Новою ціною позову вважати: 124190 грн. 93 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.09.2017).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю ПСК-Харків (надалі виконавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат (надалі замовник, відповідач) був укладений договір про надання послуг зі створення науково-технічної продукції № 5356-АМК-2460-2014-усл від 11.12.2014 (надалі - договір), за яким замовник доручає і зобовязаний оплатити відповідно розділу 2 цього договору роботи з розробки проектної документації, а виконавець бере на себе виконання та передачу замовнику робочої документації по впровадженню систем газового аналізу відхідних газів LOMAS для конвертерів № 1 і № 2 киснево-конвертреного цеху на ПАТ Алчевський металургійний комбінат.

Згідно із п. 2.2 договору, замовник до початку проектування перераховує виконавцю попередню оплату в розмірі 30% від договірної ціни, що складає 105000 грн. 00 коп., ПДВ 20%- 21000 грн. 00 коп.

Вартість робіт відповідно до умов спірного договору складає 350000 грн. 00 коп., ПДВ 20% - 70000 грн. 00 коп., всього до оплати 420000 грн. 00 коп.

Виконавець умови договору виконав, та передав замовнику, а замовник прийняв роботи за актом здачі-приймання робіт № 1 від 16.06.2015 на загальну суму 420000 грн. 00 коп.

Оплата виконаних робіт за спірним договором здійснена замовником частково з порушенням встановлених договором строків, у звязку з чим, у відповідача виникла заборгованість за договором про надання послуг зі створення науково-технічної продукції № 5356-АМК-2460-2014-усл від 11.12.2014 в сумі 94000 грн. 00 коп.

Позивач, з урахуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України, нарахував відповідачу 3% річних в сумі 5946 грн. 08 коп. за період з 30.07.2015 по 25.07.2017, інфляційні нарахування в сумі 24244 грн. 85 коп. за період з вересня 2015 року по червень 2017 року(з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.09.2017).

Позивачем на адресу відповідача, відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, направлено вимогу-претензію № 1515/4 від 06.06.2017, за якою просить відповідача перерахувати суму заборгованості за спірним договором. Відповідач відзив на вимогу-претензію не надав, оплату за виконані роботи не здійснив.

У звязку з тим, що відповідач не здійснив оплату за виконані роботи у повному обсязі, позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи в сумі 94000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 5946 грн. 08 коп., інфляційні нарахування в сумі 24244 грн. 85 коп.(з урахуванням зави про зменшення розміру позовних вимог). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на умови договору про надання послуг зі створення науково-технічної продукції №5356-АМК-2460-2014-усл від 11.12.2014 та положення ст. ст. 509, 525, 526, 530, 611, 625, 837, 853 Цивільного кодексу України.

Відповідач надав відзив на позовну заяву. При цьому відповідачем підтверджено наявність заборгованості за договором у заявленій позивачем сумі.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та відповідача та надані ними докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог за позовом, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст.11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України)).

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

У ч. 1 ст. 207 Господарського Кодексу України (далі ГК України) зазначено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір про надання послуг зі створення науково-технічної продукції № 5356-АМК-2460-2014-усл від 11.12.2014 за своєю правовою природою є договором підряду.

Положення про підряд встановлені главою 61 Підряд ЦК України.

Відповідно до статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За правилами частини 1 статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Наведеними вище обставинами та матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення позивача до суду, у останнього виникло право вимоги з відповідача суми заборгованості за виконані роботи у розмірі 94000 грн. 00 коп.

Вказана вище сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та підтверджена відповідачем.

Виходячи з наведених фактичних обставин та доказів у справі, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за виконані проектні роботи в сумі 94000 грн. 00 коп. слід задовольнити та стягнути з відповідача.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 5946 грн. 08 коп. за період з 30.07.2015 по 25.07.2017, інфляційні нарахування в сумі 24244 грн. 85 коп. за період з вересня 2015 року по червень 2017 року (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.09.2017) слід зазначити наступне.

Сплата інфляційних нарахувань і трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) відповідно до ст. 625 ЦК України не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до вимог абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство суд погодився з наданим позивачем до суду розрахунком (з урахуванням заяви про зменшення розміру).

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за виконані роботи в сумі 94000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 5946 грн. 08 коп., інфляційні нарахування в сумі 24244 грн. 85 коп.(з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) (всього на загальну суму 124190 грн. 93 коп.).

Щодо клопотання відповідача № 026-50/3 від 05.09.2017 про надання відстрочки виконання рішення суду у справі до 30.11.2017 слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, господарський суд на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити виконання рішення.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З урахуванням доводів відповідача за заявою про відстрочку виконання рішення суду, суд вважає за можливе задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат та надати останньому відстрочку виконання рішення суду у даній справі строком до 30 листопада 2017 року.

Згідно із ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 07.09.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача обґрунтовано заявлених та задоволених вимог, а саме в сумі 1862 грн. 86 коп.

Сплачена сума судового збору за подання позовної заяви повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог, відповідно до п.1 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 22, 49, 82, 84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСК-Харків» до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення 124190 грн. 93 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вулиця Вілєсова, будинок 20-А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСК-Харків» , 61072, м. Харків, вулиця Тобольська, 42, офіс 445, , заборгованість за виконані роботи в сумі 94000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 5946 грн. 08 коп., інфляційні нарахування в сумі 24244 грн. 85 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1862 грн. 86 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Відстрочити виконання рішення суду до 30 листопада 2017 року.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Повний текс рішення складено та підписано - 11.09.2017.

Cуддя Г.М. Старкова