ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.09.2017 Справа № 904/7379/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Могіс",

м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 74 575, 44 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №23-1/11 від 23.11.16р.;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Могіс" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 04.09.2017 року, просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" (далі - відповідач) суму 56 120, 00 грн. основного боргу, 9 597, 32 грн. пені, 9 129, 90 грн. інфляційних, 2 137, 36 грн. 3% річних, нарахованих позивачем внаслідок порушення зобовязань за договором №294 від 31.03.16р.

В судовому засіданні 02.08.2017 року представник відповідача заперечував проти позову.

Згідно приписів статті 77 ГПК України в судовому засіданні 02.08.2017 року оголошувалась перерва до 13.09.2017 р. о 10:15 год

Позивач наполягає на задоволенні збільшених позовних вимог.

В судове засідання 13.09.2017 року відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника.

Суд вважає можливим розглянути спір за відсутності представника відповідача згідно ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2016 року між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено договір №294 (далі - Договір), за умовами якого продавець зобовязується передати у власність покупця продукцію матеріально-технічного призначення, що належить постачальнику (далі - товар), а покупець зобовязується прийняти і оплатити його. Конкретне найменування і кількість товару зазначається у супроводжувальних документах (рахунках та накладних) постачальника (розділ 1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Приписами статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Замовник зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України).

Відповідно доч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ціна товару визначається постачальником за погодженням з покупцем і відображається у супроводжувальних документах (рахунках та накладних). Сума договору складається із сум рахунків та накладних, які є невідємною частиною Договору (п.2.1 Договору)

Відповідно до пункту 2.4 Договору покупець здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника за кожну окрему партію товару протягом 25 (двадцяти п'яти) календарних днів з моменту поставки товару постачальником на склад покупця.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивачем здійснено поставку товару відповідачу, що підтверджується відповідними видатковими накладними та довіреностями на отримання матеріальних цінностей з підписами та відбитками печатки підприємств обох сторін (а.с.21-45), проте відповідачем порушено зобовязання перед позивачем в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 56 120, 00 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Положеннями ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення п. 2.4 Договору покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення (п.6.6 Договору)

Так, за змістом заяви про збільшення позовних вимог від 04.09.2017 року, позивач нарахував до сплати відповідачу пеню за період з 19.01.16р. по 30.05.17р. у розмірі 9 597,32 грн., 3% річних за той самий період у розмірі 2 137, 36 грн., а також інфляційні за період з 01.09.16 р. по 31.07.17р. у розмірі 2 137, 36 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст.16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" (49124, м. Дніпро, вул. Липова, буд.1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Могіс" (49008, АДРЕСА_1; ) суму 56 120, 00 грн. основного боргу, 9 597, 32 грн. пені, 2 137, 36 грн. 3% річних, 9 129, 90 грн. інфляційних, 1 600, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 15.09.2017

Суддя ОСОБА_2