УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.09.2017Справа № 910/15713/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЦ ЦЕНТР К"

до ZHONGSHAN GUANGQIN TRADE CO., LTD

про стягнення 5 000 доларів США, що еквівалентно 130 398,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 14.09.2017 (вх. № 15713/17 від 14.09.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

В ст. 54 ГПК України викладено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Згідно з пунктом 2 частини 2 названої статті позовна заява повинна містити, зокрема, ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб).

Натомість, фактично у позовній заяві № б/н від 14.09.2017 не зазначено ідентифікаційні код позивача, що є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України та тягне за собою наслідки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

Згідно із абз. 2, 4 п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р., а в разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Судом встановлено, що всі додані до позовної заяви № б/н від 14.09.2017 копії документів, а саме додатки №№ 3-8, на які позивач посилався в підтвердження викладених у позовнй заяві обставин, жодним чином не засвідчені та фактично подані у вигляді ксерокопій.

Водночас, оскільки, додані до матеріалів позовної заяви копії документів належним чином не засвідчені, зокрема, не містять на кожному аркуші відповідного документа відмітки про засвідчення копії документа, яка складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчує копії, дати засвідчення копій, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно абз. 8 п. 7 Роз'яснень Вищого господарського суду України від 31.05.2002, № 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" господарський суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, зокрема, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом на українську мову. Як вбачається, до позовної заяви додано копії електронного листування позивача з відповідачем на англійській мові (додаток № 5), проте при цьому до позовної заяви не додано нотаріально засвідчений переклад на українську мову вказаних документів.

За вищенаведених обставин, позовна заява № б/н від 14.09.2017 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега