ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017р. Справа № 914/1336/17

Господарський суд Львівської області у складі

Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі Сало О.А.

за позовом: Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Львів,

до Відповідача: Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів,

про: стягнення заборгованості,

ціна позову: 578596,00 грн.

Представники:

Позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність від 01.09.2017р. б/н);

Відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність від 10.01.2017р. №01н-89/8).

Суть спору:

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Служби автомобільних доріг у Львівській області про стягнення заборгованості. Ціна позову 578596,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 03.07.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 15.08.2017р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, викладених в ухвалах від 15.08.2017р. та від 29.08.2017р. у справі, зокрема, у звязку із неявкою повноважного представника Відповідача та невиконанням ним вимог ухвал суду у справі, зокрема, у звязку із неподанням відзиву на позовну заяву.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.07.2017р. у даній справі відстрочено Позивачу сплату судового збору за подання позовної заяви до суду до 15.08.2017р. Ухвалами від 15.08.2017р. та від 29.08.2017р. продовжено строк, на який Позивачу відстрочено сплату судового збору до 29.08.2017р. та 12.09.2017р. відповідно.

Представникам Сторін оголошено права і обовязки, визначені ст.ст. 20, 22, 28, 38, 59 ГПК України. Крім того, в ухвалах Господарського суду Львівської області по даній справі, які скеровані Сторонам, в тому числі Відповідачу (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області, наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення та письмові повідомлення про відкладення розгляду справи) зазначено, що права та обовязки сторін визначені ст.ст. 20, 22, 28, 38, 59 ГПК України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Представник Позивача в судове засідання зявилась, подала додаткові письмові пояснення (вх. №29777/17), позовні вимоги підтримала, в судовому засіданні надала усні пояснення по суті спору з обґрунтуванням наявності підстав для стягнення з Відповідача боргу.

Представник Відповідача в судове засідання з'явилась, проти позову заперечила, в судовому засіданні надала усні пояснення по суті спору, аналогічні до викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.4-3 ГПК України, господарський суд створює Сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі Господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі, на обовязковість виконання якої вказувалось в ухвалах про відкладення розгляду справи, окрім подання відзиву на позовну заяву, Сторін зобовязувалось надати всі докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.38 ГПК України (витребування доказів) (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Сторонам щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст.4-7 ГПК України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

В судових засіданнях впродовж розгляду справи суд оглянув оригінали документів, долучених до матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому, з врахуванням вимог ст.69 ГПК України, суд зазначає про відсутність правових підстав до подальшого відкладення розгляду справи.

Розглянувши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників Сторін, суд встановив наступне.

26.03.2015р. між Дочірнім підприємством «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі Позивач, Підрядник) та Службою автомобільних доріг у Львівській області (надалі Відповідач, ОСОБА_3) укладено Договір на закупівлю послуг: поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільні дороги Жовківського, Сокальського районів №11-03/15 (надалі Договір), за умовами якого, з урахуванням укладених Сторонами Додаткових угод від 24.09.2015р. №1, від 20.10.2015р. №2, від 09.11.2015р. №3, від 04.12.2015р. №4, від 18.12.2015р. №5, від 28.12.2015р. №6, від 31.12.2015р. №7, від 19.01.2016р. №8 та від 04.02.2016р. №9 до Договору, Підрядник зобовязувався у 2015 році надати послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільні дороги Жовківського, Сокальського районів згідно Технічних вимог Додаток №1 до Договору, що є невідємною частиною Договору, а ОСОБА_3 прийняти і оплатити ці послуги в межах затверджених фінансових планів, виділених бюджетних асигнувань та фактично отриманих бюджетних коштів.

Згідно пункту 3.1. Договору ціна Договору становить 5470265,00 грн., в тому числі 911710,83 грн. податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 3.2. Договору ціна договору є динамічною.

Фінансування послуг здійснюється за рахунок бюджетних коштів (при надходженні коштів від головного розпорядника), які передбачені на поточний рік згідно з планом фінансування головного розпорядника коштів (п. 4.1. Договору).

Згідно пункту 4.3. Договору сума зобов'язань ОСОБА_3 за кошти державного бюджету у 2016 році на поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Жовківського, Сокальського районів Львівської області становить 769250,00 грн., в тому числі 128208,33 грн. податку на додану вартість.

Сума зобов'язань ОСОБА_3 за кошти державного бюджету у 2015 році на поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Жовківського, Сокальського районів Львівської області становить 3846260,00 грн., в тому числі 641043,33 грн. ПДВ.

Сума зобов'язань ОСОБА_3 за кошти Сокальської міської ради Львівської області у 2015 році на поточний дрібний ремонт автомобільних доріг загального користування місцевого значення Сокальського району (автомобільна дорога місцевого значення О141602 Сокаль-Стоянів) становила 245248,00 грн., в тому числі 40874,67 грн. ПДВ.

Сума зобов'язань ОСОБА_3 за кошти Жвирківської селищної ради Сокальського Львівської області у 2015 році на поточний дрібний ремонт автомобільних доріг загального користування місцевого значення Сокальського району (автомобільна дорога місцевого значення О141602 Сокаль-Стоянів) становила 24671,00 грн., в тому числі 4111,83 грн. ПДВ.

Сума зобов'язань ОСОБА_3 за кошти обласного бюджету у 2015 році на поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Жовківського району (автомобільна дорога місцевого значення С140612 Боянець-Купичволя) становила 490499,00 грн., в тому числі 81749,83 грн. ПДВ.

Сума зобов'язань ОСОБА_3 за кошти Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області у 2015 році на поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Жовківського району (автомобільна дорога місцевого значення С140611 ОСОБА_4) становила 94337,00 грн., в тому числі 15722,83 грн. ПДВ.

Відповідно до пункту 5.4. Договору ОСОБА_3 здійснює щомісячну оплату за надані послуги в межах виділених бюджетних асигнувань та фактичного надходження бюджетних коштів, на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), підписаних Сторонами. Здача до оплати наданих послуг може проводитись подекадно.

Розрахунки проводяться шляхом оплати ОСОБА_3 після предявлення Підрядника рахунка на оплату послуг та після підписання Сторонами акта наданих послуг або поетапної оплати ОСОБА_3 наданих послуг в порядку, встановленому Договором (п. 5.5. Договору).

Відповідно до пункту 5.7. Договору представник ОСОБА_3 протягом трьох днів перевіряє надання послуг згідно представленого акту і підписує його в частині фактично наданих послуг в межах виділених бюджетних асигнувань. У випадку, якщо в строк протягом трьох днів після передачі ОСОБА_3 виконаних робіт, ОСОБА_3 не заявить Підряднику про відступи від умов Договору чи інші недоліки при наданні послуг, послуги вважаються наданими Підрядником належним чином і прийнятими ОСОБА_3.

Згідно пункту 6.1. Договору термін (строк) надання послуг 2015р. згідно графіку надання послуг (Додаток №3), що є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 8.1. Договору Сторонами встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та Договором. ОСОБА_3 звільняється від відповідальності за несвоєчасну оплату наданих послуг у випадку ненадходження бюджетних коштів з незалежних від нього причин.

Відповідно до пункту 11.1. Договору Договір набуває чинності з дня підписання його Сторонами і діє до 31.12.2015р., але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

Договір підписано повноважними представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

Актом передачі автомобільних доріг загального користування місцевого значення Жовківського, Сокальського районів Львівської області (Додаток №2 до Договору) Відповідач передав, а Позивач прийняв для надання послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільних доріг Жовківського, Сокальського районів протяжністю 829,2 км.

Графіком надання послуг (Додаток №3 до Договору) Сторонами погоджено графік надання послуг на суму 5470265,00 грн., в тому числі у 2015 році на суму 4701015,00 грн., у 2016 році на суму 769250,00 грн.

ОСОБА_5 додатки до Договору підписано повноважними представниками та завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

На виконання умов укладеного між Сторонами Договору Позивач в період з січня по березень 2016р. надав Відповідачу послуги за Договором на загальну суму 578596,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016р. б/н на суму 18164,00 грн., за січень 2016р. б/н на суму 3355,00 грн., за січень 2016р. б/н на суму 527,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 8201,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 34253,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 78360,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 1493,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 2136,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 925,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 12752,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 1286,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 16372,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 1960,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 12242,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 3848,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 2626,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 15844,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 1710,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 4865,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 39564,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 1692,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 33605,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 205265,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 1522,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 23790,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 11970,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 1748,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 38521,00 грн.

ОСОБА_5 приймання виконаних будівельних робіт підписано повноважними представниками та завірено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору без зауважень та заперечень.

Відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань із оплати виконаних та переданих Позивачем послуг не виконав, внаслідок чого утворився борг із оплати послуг за Договором в розмірі 578596,00 грн.

Доказів повного або часткового погашення вказаного боргу станом на час розгляду справи по суті Сторонами суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

З метою досудового врегулювання спору Позивач звертався до Відповідача ОСОБА_6 від 15.07.2016р. вих. №02-05/1170 та Листом від 18.04.2016р. вих. №05-5/614 про оплату вартості наданих за Договором послуг.

У своїй відповіді від 20.04.2016р. вих. №01н-1829/18-06 на листа від 18.04.2016р. вих. №05-5/614 Відповідач підтвердив надання Позивачем послуг за Договором, проте, у звязку із недостатнім фінансуванням та відсутністю коштів, не могли бути оплачені.

З підстав наведеного Позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 578596,00 грн. вартості наданих та переданих Відповідачу за Договором послуг.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву від 28.08.2017р. вих. №01-5399/01-05, поданому до суду 28.08.2017р. за вх. №29101/17, проти заявлених позовних вимог заперечує, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити Позивачу в його задоволенні з підстав того, що Відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, не мав права приймати і оплачувати послуги за Договором у 2016 році, вартість яких перевищує 20 відсотків від суми наданих послуг в 2015 році, тобто не більше, ніж на 769250,00 грн.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зазначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських зобовязань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено у пункті 1.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» (у чинній станом на момент вирішення спору по суті редакції), що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Окрім цього, у пункті 5 оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013р. №01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)» вказано, що, згідно з частиною першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р., постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі №11/446 та в постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012р. у справі №15/5027/715/2011).

При цьому суд зазначає, що підписання ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016р. б/н на суму 18164,00 грн., за січень 2016р. б/н на суму 3355,00 грн., за січень 2016р. б/н на суму 527,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 8201,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 34253,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 78360,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 1493,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 2136,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 925,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 12752,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 1286,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 16372,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 1960,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 12242,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 3848,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 2626,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 15844,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 1710,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 4865,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 39564,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 1692,00 грн., за лютий 2016р. б/н на суму 33605,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 205265,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 1522,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 23790,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 11970,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 1748,00 грн., за березень 2016р. б/н на суму 38521,00 грн., які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і пункту 2.3. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012).

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі те, що матеріалами справи підтверджено факт порушення Відповідачем взятих на себе договірних зобовязань щодо оплати наданих послуг, беручи до уваги наявність вини Відповідача щодо несплати вказаних послуг, відсутність доказів повного чи часткового погашення боргу, перевіривши розрахунок нарахованої суми основного боргу, суд дійшов висновків про те, що сума основного боргу Відповідача перед Позивачем з оплати наданих за Договором послуг за період з січня по березень 2016р. становить 578596,00 грн. Відтак, позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 578596,00 грн. боргу з оплати наданих за Договором послуг є мотивованими та обґрунтованими, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

12.09.2017р. у відповідності до вимог ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання. Повний текст рішення виготовлений та підписаний, з врахуванням вихідних, 18.09.2017р.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч.1; п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у чинній станом на момент подання позовної заяви до суду редакції) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Нормою статті 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу: в розрахунку на місяць у розмірі 1600 гривень.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена у п.2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» (із змінами та доповненнями), що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна; відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Пунктом 3.4. вказаної Постанови визначено, що у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з Відповідача у доход Державного бюджету України.

Позивачем при поданні позовної заяви до суду заявлено одну вимогу майнового характеру про стягнення з Відповідача на користь Позивача 578596,00 грн. суми основного боргу з оплати наданих за Договором послуг. Відтак, сума судового збору за подання вказаної позовної заяви до господарського суду становить 8678,94 грн.

Із врахуванням вищенаведеного та, у відповідності до статті 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на Сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягнути з Відповідача в доход Державного Бюджету України 8678,94 грн. судового збору.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 4, 4-3, 4-5, 4-7, 20, 22, 33, 38, 43, 49, 82-87, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.173, 174, 179, 193, 216, 218 Господарського кодексу України, ст.ст.3, 6, 11, 15, 16, 509, 526, 527, 530, 549, 610-612, 627, 629, 632, 901 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Львівській області (79053, Львівська область, м.Львів, вул.Володимира Великого, буд.54; ідентифікаційний код 25253009) на користь Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, Львівська область, м.Львів, вул.Володимира Великого, буд.54; ідентифікаційний код 31978981) 578596,00 грн. суми основного боргу.

3. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Львівській області (79053, Львівська область, м.Львів, вул.Володимира Великого, буд.54; ідентифікаційний код 25253009) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУ ДКСУ у Личаківському районі м.Львова, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007620, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО): 825014, рахунок отримувача: 3006, код класифікації доходів бюджету: 22030001, код ЄДРПОУ суду: 03499974) 8678,94 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Фартушок Т. Б.