РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа № 918/579/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Савченко Г.І. ,

суддя Тимошенко О.М.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ", с.Бабин, Гощанського району Рівненської області

на ухвалу господарського суду Рівненської області

від 17.08.17 р. у справі № 918/579/17 (суддя Політика Н.А.)

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ", с.Бабин, Гощанського району Рівненської області

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Оріана", м.Рівне

про стягнення заборгованості в сумі 14 327,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17.08.2017р. у справі №918/579/17 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" до Приватного сільськогосподарського підприємства "Оріана" про стягнення заборгованості в сумі 14327,92грн., у задоволенні клопотання ліквідатора ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" про відстрочення сплати судового збору - відмовлено.

Позовну заяву та додані до неї документи повернуто позивачу без розгляду.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу №918/579/17 направити до господарського суду Рівненської області для продовження розгляду.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального права та процесуального права;

- стверджує, що ухвалу господарського суду Рівненської області від 17.08.2017р. по справі №918/579/17 не можна назвати обґрунтованою, оскільки вона не повно відображає обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлення обставин і правові наслідки не є вичерпними, не відповідають дійсності і не підтверджуються достовірними доказами, що мали бути досліджені;

- не погоджується з висновками суду першої інстанції, який ухвалу про повернення позовної заяви без розгляду, мотивував відсутністю правових підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та відсутністю належних доказів, підтверджуючих неможливість сплати судового збору;

- констатує, що ліквідатор ТОВ "Агро XXI" ОСОБА_2 звернулася до господарського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення заборгованості. До позовної заяви, у зв'язку з відсутністю грошових коштів на ліквідаційному рахунку банкрута, подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі;

- наголошує, що підприємство не має можливості провести оплату судового збору за поданою заявою про стягнення заборгованості, у зв'язку з тим, що кошти на рахунку відсутні, що підтверджується довідкою ПАТ КБ "Приватбанк" від 16.08.2017р. про рахунок і залишок коштів по ліквідаційному рахунку ТОВ "Агро XXI" станом 16.08.2017р.. Відтак, станом на 16.08.2017р., підприємство-банкрут не має змоги гасити не тільки конкурсні вимоги, а й поточні зобов'язання, в т.ч. немає можливості здійснити оплату судового збору;

- зазначає, що означені обставини не було прийнято до уваги господарським судом Рівненської області, чим безпідставно позбавлено підприємство-банкрута ТОВ "Агро XXI", як позивача, можливості стягнення вказаної дебіторської заборгованості та задоволення вимог кредиторів, тим самим порушено право позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №918/579/17 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.09.2017р. відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 12.09.2017р.. Також, вказаною ухвалою відстрочено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" сплату судового збору та зобов'язано подати 12.09.2017р. до початку судового засідання докази сплати судового збору в сумі 1600,00грн..

11.09.2017р. на поштову адресу суду від представника позивача - арбітражного керуючого ОСОБА_2 надійшло клопотання від 06.09.2017р. №01-01/10/311, в якому остання повідомила, що апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутністю.

У відповідності до розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 12.09.2017р. №01-04/1255 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №918/579/17 - ОСОБА_3 у період з 12.09.2017р. по 22.09.2017р. включно, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №918/579/17.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.09.2017р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_3 і проведеної автоматичної зміни складу колегії суддів по справі №918/579/17, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Савченко Г.І., суддя Тимошенко О.М..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.09.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

Відповідач в судове засідання 12.09.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Також, вимоги, що викладені в ухвалі Рівненського апеляційного господарського суду від 01.09.2017р. про прийняття апеляційної скарги до провадження, зокрема докази сплати позивачем судового збору в сумі 1600,00грн. за подання апеляційної скарги, ТОВ "Агро ХХІ" не виконані.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представників останніх.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2017р. до господарського суду Рівненської області від ліквідатора ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" надійшла позовна заява до Приватного сільськогосподарського підприємства "Оріана" про стягнення заборгованості в сумі 14327,92грн..

Також, до позовної заяви позивачем додано клопотання вих.№01-01/10/268 від 16.08.2017р. про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування клопотання позивач послався на те, що постановою господарського суду Рівненської області від 24.01.2017р. у справі №918/54/16 визнано банкрутом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" (вул.Заводська 1, село Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, ІК 34438102) та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2. Посилаючись на відсутність коштів на рахунку, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" не в змозі станом на 16.08.2017р. сплатити судовий збір за подання позовної заяви у передбаченому законодавством розмірі, просить відстрочити сплату судового збору.

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Рівненської області від 17.08.2017р. по справі №918/579/17 у задоволенні клопотання ліквідатора ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" про відстрочення сплати судового збору відмовлено, а позовну заяву та додані до неї документи повернуто позивачу без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

В силу ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.106 ГПК України, окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про повернення позовної заяви.

Згідно з нормами ст.99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

В силу ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст.1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст.3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.7 цього ж Закону усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Водночас, відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

У п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз'яснено, що підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (ст.12 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно п.1 ч.1 ст.2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвала господарського суду Рівненської області від 17.08.2017р. у справі №918/579/17 про повернення позовної заяви без розгляду мотивована відсутністю правових підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та відсутністю належних доказів, підтверджуючих неможливість сплати судового збору.

Як свідчать матеріали позовної заяви, постановою господарського суду Рівненської області від 24.01.2017рю у справі №918/54/16 боржник - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" (вул. Заводська,буд.1, с. Бабин, Гощанський район, Рівненська область, 35431, ІК 34438102) визнаний банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво № 1250, видане МЮУ 07.06.2013р., адреса офісу: 33023, м.Рівне, вул.Відінська, 8, оф.1.).

За приписами ч.2 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор з дня свого призначення пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

Ліквідатором ТОВ "Агро XXI" проведено інвентаризацію розрахунків з дебіторами і кредиторами та встановлено, що Приватне сільськогосподарське підприємство "Оріана" є дебітором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро XXI". Розмір заборгованості ПСП "Оріана" становить 14327,92грн., яка виникла на підставі договору №1894 від 01.04.2014р..

Ліквідатором ТОВ "Агро XXI" ОСОБА_2 було направлено претензію Приватному сільськогосподарському підприємству "Оріана". Однак, станом на сьогодні відповіді на означену претензію не отримано, заборгованість не погашено.

Відтак, ліквідатор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро XXI" ОСОБА_2 звернулася до господарського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення заборгованості. До позовної заяви, у зв'язку з відсутністю грошових коштів на ліквідаційному рахунку банкрута, подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності; грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Крім того, Законом України "Про відновлення неплатоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що процедура ліквідації - це припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його ліквідаційної маси (майна, дебіторської заборгованості тощо).

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивач не має можливості провести оплату судового збору за поданою заявою про стягнення заборгованості, оскільки кошти на рахунку відсутні, про що свідчить довідка ПАТ КБ "Приватбанк" від 16.08.2017р. про рахунок і залишок коштів по ліквідаційному рахунку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро XXI" станом 16.08.2017р..

Відтак, станом на 16.08.2017р. підприємство-банкрут не має змоги гасити не тільки конкурсні вимоги, а й поточні зобов'язання, в т.ч. немає можливості здійснити оплату судового збору.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Для обґрунтування вказаних обставин, позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро XXI" подано копію довідки від 16.08.2017р. по ліквідаційному рахунку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро XXI", яка підтверджує відсутність грошових коштів станом на 16.08.2017р..

Проте, означені обставини не було прийнято до уваги господарським судом Рівненської області, чим безпідставно позбавлено підприємство-банкрута ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро XXI" як позивача можливості стягнення вказаної дебіторської заборгованості та задоволення вимог кредиторів, тим самим порушено право позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи.

Згідно з ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 та ч.2 ст.34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків, визначитись чи потребуються спеціальні знання для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору.

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012р., рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Разом з тим, згідно із п.2 ч.1 ст.103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

За приписами п.4 ч.1 ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно ч.7 ст.106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти до висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а, отже, і порушення вимог ст.43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Рівненської області від 17.08.2017р. у справі №918/579/17 - скасуванню, з направленням даної справи на розгляд до суду першої інстанції.

Слід також, звернути увагу, що скаржником в судове засідання 12.09.2017р. докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Рівненської області від 17.08.2017р. у справі №918/579/17 не надано.

Відповідно до п.3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7, якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору при прийнятті судового рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Керуючись ст.ст.101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ", с.Бабин, Гощанського району Рівненської області задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 17.08.2017р. у справі №918/579/17 скасувати.

3. Матеріали справи №918/579/17 передати на розгляд до господарського суду Рівненської області.

4. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" (35431, Рівненська обл.., Гощанський р-н., с.Бабин, вул.Заводська, 1, ) в дохід Державного бюджету України 1600грн. 00коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Тимошенко О.М.