ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.09.2017 Справа № 920/388/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумирайтепломережа», с. Косівщина Сумського району Сумської області

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Сумської обласної ради «Паливкомуненерго», м. Суми,

про стягнення 14 131 грн. 28 коп.,

Головуючий суддя Котельницька В.Л.

Судді: Яковенко В.В.

ОСОБА_2

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 (директор) (паспорт серії МА № 299415, виданий Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області від 03.06.1997),

ОСОБА_4 (довіреність від 18.08.2017 № 1)

від відповідача: ОСОБА_5 (довіреність від 07.02.2017 № б/н),

при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М.

Суть спору: позивач відповідно до вимог позовної заяви просить суд стягнути з відповідача 6120,96 грн. заборгованості за надані послуги з обслуговування обладнання котелень, 5225,79 грн. пені, 387,92 грн. 3 % річних, 2396,61 грн. інфляційних збитків за неналежне виконання умов договору № 149 від 01.11.2014, укладеного між сторонами даного спору, а також судові витрати, повязані із розглядом справи.

Представник позивача подав клопотання № б/н від 18.08.2017 про витребування документів, відповідно до якого просить суд для підтвердження даних акта звірки взаємних розрахунків від 04.07.2016 витребувати у відповідача витяги з відомостей аналітичного обліку розрахунків між постачальником послуг ТОВ «Сумирайтепломережа» та замовником відповідних послуг КПСОР «Паливкомуненерго» (складені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІУ від 16.07.1999) за період з 01.11.2014 по 31.03.2016, відповідно яким здійснювалась звірка бухгалтерських даних, що відображені в акті звірки взаємних розрахунків по договору № 149 від 01.11.2014 в сумі 6120,96 грн. Крім того позивач у даному клопотанні просить суд витребувати у відповідача підтвердження чи спростування внесення даних господарських операцій, а саме: надання підприємством ТОВ «Сумирайтепломережа» послуг з технічного обслуговування котелень за березень 2015 року, до витрат підприємства КПСОР «Паливокомуненерго», відображених в податкових деклараціях за 2015 рік. Також у даному клопотанні позивач зазначає, що відповідно до листа № 27 від 26.07.2017 вищезазначені документи та інформацію позивач самостійно просив надати відповідача, але як зазначив позивач у даному клопотанні, станом на 18.08.2017 будь-якої відповіді від відповідача він не отримав.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити та відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Судовою ухвалою від 21.08.2017 було задоволено клопотання представника позивача та витребувано у відповідача необхідні для подальшого розгляду справи документи.

06.09.2017 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання № 399 про долучення доказів на підтвердження факту відсутності заборгованості перед позивачем, а також клопотання № 401 про долучення до матеріалів справи копій наступних документів: оборотно-сальдової відомості по рахунку 6852, картки рахунку 6852, фінансового звіту субєкта малого підприємництва, квитанції про прийняття звіту.

Представники позивача подали у судове засідання документи на підтвердження позовних вимог (копії документів на підтвердження надання відповідачу послуг з обслуговування котельні навчального закладу).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумирайтепломережа» (позивачем у справі, виконавцем за договором) та ОСОБА_1 підприємством Сумської обласної ради «Паливкомуненерго» (відповідачем, замовником за договором) було укладено договір № 149, за умовами якого відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобовязання надавати послуги з технічного обслуговування обладнання котельні ОСОБА_1 закладу Сумської обласної ради Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району (пункт 1.1 договору).

До обовязків позивача як виконавця за укладеним договором умовами пункту 2.1 віднесені: оформлення та підтримання у належному стані технічної документації котельні, проведення інструктажу машиністів кочегарів, технічне обслуговування електроводонагрівачів котельні, технічне обслуговування газопроводів, водопроводів та теплових мереж, технічне обслуговування автоматики безпеки та контрольно-вимірювальних приладів, надання технічної інформації щодо роботи котельні, проведення аналізу води та внесення пропозицій щодо очищення води, технічне обслуговування димоходів та димових труб, обслуговування котлоагрегатів, обслуговування насосів, технічне обслуговування запірної арматури, призначення відповідального за справний стан та безпечну експлуатацію електрогосподарства.

У розділі 3 договору № 149 сторони погодили строки та порядок платежів за договором.

Так, за проведення обслуговування обладнання котельні замовник перераховує виконавцю щомісяця, але не пізніше 25 числа плату згідно акту виконаних робіт. Сума договору становить 36725,76 грн. Сума платежів за місяць становить 6120,96 грн. Роботи, які не вказані у пункті 2.1, замовник оплачує окремо згідно акту виконаних робіт. Крім платежів за роботи, зазначені у пункті 2.1, замовник робить оплату виконавцю вартості дефектних деталей і запасних частин, замінених при обслуговуванні обладнання котелень та теплових мереж (пункти 3.1-3.3 договору).

Однак, як зазначав позивач, відповідач за надані послуги з обслуговування котельні визначеного договором обєкта щомісяця сплачував плату у розмірі 6120,96 грн., проте за березень 2015 року відповідач має непогашену заборгованість у розмірі 6120,96 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків від 04.07.2016.

У подальшому, враховуючи, що заборгованість за надані позивачем послуги згідно умов договору від 01.11.2014 залишилась несплаченою, позивач направив на адресу відповідача претензію № 37 від 18.07.2016 та вимогу № 73 від 04.10.2016 про сплату заборгованості у розмірі 6120,96 грн.

При цьому, як зазначав позивач, він у встановленому порядку надав відповідачеві для підписання акт наданих послуг за березень 2015 року до договору № 149 від 01.11.2014, однак, з невідомих причин даний акт на адресу позивача повернутий не був.

Відповідач факт отримання вищезазначеного акту виконаних робіт заперечив, а також зазначив, що відповідно до даних картки по рахунку 6852 щодо розрахунків з контрагентом ТОВ «Сумирайтепломережа» за період з 01.11.2014 по 31.03.2016 заборгованість відсутня.

Проаналізувавши матеріали справи та норми чинного цивільного законодавства, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного:

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання зобовязань за укладеним між ними договором про надання послуг щодо технічного обслуговування обладнання котельні ОСОБА_1 закладу Сумської обласної ради Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району.

Відповідно до п.3 ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Водночас, в силу приписів ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом пункту 3.1 договору надання послуг Виконавцем за спірним договором підтверджується актом наданих послуг, який є підставою для оплати цих послуг.

Сторони у договорі визначили акт наданих послуг суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав й обов'язків, отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) у майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Таким чином, господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом надання послуг, який повинен доводитися сторонами.

Статтями 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено обовязок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, належними та допустимими доказами.

Виходячи з фактичних обставин справи і умов договору № 146 від 01.11.2014, належним доказом надання послуг позивачем є підписані сторонами Акти наданих послуг.

Дослідженням матеріалів справи господарським судом встановлено факт відсутності доказів направлення позивачем для підписання відповідачеві актів наданих послуг за березень 2015 року.

В свою чергу, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт виконання позивачем послуг з технічного обслуговування котельні в березні 2015 року.

Документи, надані представником відповідача (договір оренди транспортного засобу, наказ на відрядження, подорожній лист службового легкового автомобіля, відомість про нарахування коштів, платіжне доручення про виплату авансу на відрядження) не доводять факту виконання працівниками відповідача робіт з технічного обслуговування котельні, а лише засвідчують факт відрядження таких працівників.

Також не доводить факту надання послуг і акт звірки взаємних розрахунків, на який посилається позивач.

Так, відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Згідно абз.11 ст. 1 вказаного Закону первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, акт звірки взаєморозрахунків свідчить тільки про стан розрахунків між сторонами на певну дату та звірку бухгалтерського обліку операцій, а тому не може вважатись первинним документом у розумінні абз.11 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Виходячи з умов договору, послуги можуть вважатися наданими, а обовязок по їх оплаті таким, що настав, тільки після складення акту наданих послуг. Виключно складений акт породжує правові наслідки. При цьому складений акт це акт, підписаний сторонами, або той, від підписання якого сторона ухиляється.

Матеріали даної судової справи взагалі не містять доказів на підтвердження факту направлення для підписання відповідачу акту наданих послуг за березень 2015 року.

За викладених обставин, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про те, що ТОВ «Сумирайтепломережа» не доведено факту надання послуг по технічному обслуговуванню котельні ОСОБА_1 закладу Сумської обласної ради Улянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району за березень 2015 року, а тому його позовні вимоги в даній справі (щодо сплати суми основного боргу у сумі 6120,96 грн., а також суми пені, інфляційних збитків та 3% річних) не можуть бути задоволені судом за відсутністю для цього правових підстав.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у випадку відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 837, 853, 854 Цивільного кодексу України, ст. ст. ст. 33, 34, 35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Повне рішення складено 18.09.2017.

Головуючий суддя В.Л.Котельницька

Суддя О.Ю.Сопяненко

Суддя В.В.Яковенко