ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" вересня 2017 р. Справа № 916/2242/17

За позовом: ОСОБА_1

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю „Юніредгруп"

про визнання недійсним рішення загальних зборів

В провадженні господарського суду Одеської області знаходиться справа №916/2242/17 за позовом ОСОБА_1 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Юніредгруп" про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства, оформлених протоколом №3 від 07.09.2017р. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням вимог закону щодо скликання та проведення загальних зборів, внаслідок чого було порушено корпоративні права ОСОБА_1

Разом із поданням позову ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, у відповідності до якого позивач просить суд накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 0,056 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію від 08.04.2016р., індексний номер 29175919, та житловий будинок загальною площею 155,7 кв. м., кадастровий номер НОМЕР_1, що належить йому на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, місцезнаходження якого: АДРЕСА_2; заборонити товариству з обмеженою відповідальністю „Юніредгруп" та будь-яким іншим органам та особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на вилучення, користування у будь-який спосіб, відчуження земельної ділянки та житлового будинку; заборонити Державній реєстраційній службі України та/або Управлінню Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки та житлового будинку.

За переконанням позивача, необхідність вжиття заходів до забезпечення позову пов'язується із наступним.

07.09.2017р. були проведені позачергові загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю „Юніредгруп", на якому було прийнято рішення, зокрема, про надання згоди на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, які, відповідно до відомостей з інформаційних довідок №57335728 та №57335488 від 14.04.2017р. з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві приватної власності належать ОСОБА_1

07.09.2017р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Юніредгруп" та товариством з обмеженою відповідальністю „Укртрансвагонсервіс" було укладено попередній договір до договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, відповідно до умов п. п. 1.1-1.2 якого сторони зобов'язалися у майбутньому, в обумовлений п. 6.1 строк, укласти і належним чином оформити договори купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим договором. Нерухомим майном є земельна ділянка загальною площею 0,056 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та житловий будинок загальною площею 155,7 кв. м., кадастровий номер НОМЕР_1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2. При цьому, у п. 1.3 попереднього договору від 07.09.2017р. визначено, що вказані об'єкти нерухомого майна належать товариству з обмеженою відповідальністю „Юніредгруп" на підставі статуту.

Позивач стверджує, що в результаті незаконних дій відповідача, спрямованих на відчуження земельної ділянки та житлового будинку, які на праві приватної власності належать ОСОБА_1, а саме укладення відповідачем попереднього договору купівлі-продажу від 07.09.2017р. з товариством з обмеженою відповідальністю „Укртрансвагонсервіс", існує обґрунтоване припущення про те, що незастосування заходів до забезпечення позову може ускладнити відновлення порушених прав власності ОСОБА_1 на земельну ділянку та житловий будинок, право на відчуження яких було надано відповідачу на підставі оскаржуваного рішення загальних зборів товариства.

Розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується, в тому числі, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Згідно з абзацом 3 п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року N 16 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Звертаючись до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.03.2009 р. у справі N 10/010-07, предметом розгляду якої були вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, останнім було зазначено, що одним із заходів до забезпечення позову, відповідно до статті 67 ГПК України, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу. При цьому закон не встановлює обов'язковості прийняття такого заходу до забезпечення позову тільки майнового характеру.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За переконанням суду, до моменту розгляду справи по суті існує необхідність вжиття заходів до забезпечення пред'явленого позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки невжиття таких заходів може призвести до відчуження об'єктів нерухомого майна та, як наслідок, значно ускладнити відновлення прав ОСОБА_1 на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV (з наступними змінами та доповненнями) державній реєстрації прав підлягає заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Приписами ч. 1-2 ст. 25 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об'єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників. Рішення суду або заява власника об'єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

З огляду на вище наведені приписи чинного законодавства, а також приймаючи до уваги фактичні обставини справи, господарський суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову шляхом заборони органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки та житлового будинку. При цьому, вимога щодо заборони відповідачу та третім особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна задоволенню не підлягає, з огляду на застосування судом вищевикладених заходів.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання ОСОБА_1 /АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 / про вжиття заходів до забезпечення позову - задовольнити.

2. Накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 0,056 га, кадастровий номер НОМЕР_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 27, та житловий будинок загальною площею 155,7 кв. м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 27, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

3. Заборонити органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки загальною площею 0,056 га, кадастровий номер НОМЕР_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 27, та житлового будинку загальною площею 155,7 кв. м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 27, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Стягувачем за даною ухвалою є ОСОБА_1 /АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2/.

Відповідно до п. 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.08.2007 р. N 01-8/675 „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" ухвала набрала чинності 15.09.2017р. та підлягає негайному виконанню.

Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання у строк, передбачений ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції згідно із Законом N 1404-VІІІ від 02.06.2016р.).

Відповідно до ч. 3 ст. 67, ст. 106, 111-13 ГПК України ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя С.П. Желєзна