ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 вересня 2017 р. Справа № 903/519/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Миронівський хлібопродукт

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Люкс"

про стягнення 165 225,91 грн.

Суддя: Філатова С.Т.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №143/Д від 08.07.2017р.

від відповідача: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 05.09.2017 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Миронівський хдібопродукт" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Люкс" про стягнення 165 242,87грн., в тому числі 144 312,83грн. боргу за поставлений товар згідно договору поставки №МКВ16-632П/ЦО від 01.08.2016р., 14 173,38грн. пені за період з 26.12.2016р. по 28.04.2017р. відповідно до п. 8.3 договору, 1 527,61грн. річних за період з 26.12.2016р. по 28.04.2017р., 5 229,05грн. інфляційних втрат за період з грудня 2016р. по березень 2017р. відповідно до ч.2 ст.625 ГК України.

Позовні вимоги обґрунтуванні таким:

01.08.2016 року між ПАТ «Миронівський хлібопродукт» та ТОВ «Лідер Люкс» було укладено договір поставки №МКВ16- 632П/ЦО .

У відповідності до п.1.1. договору постачальник (ПАТ «МХП») зобов'язався поставити, а покупець (ТОВ «Лідер Люкс») - прийняти та оплатити товар у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у накладних (товарно-транспортних), що виписуються на кожну партію товару.

Ціна по кожному найменуванню і на кожну партію товару визначається на підставі прайс-листів постачальника та вказується в накладних на кожну партію товару (п.2.1. договору).

Згідно п.2.3. договору строки та порядок оплати товару визначається за кожним асортиментом товару й зазначаються в додатку №1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною.

Додатком №1 до договору передбачено порядок та строки оплати за кожним асортиментом товару - 7 банківських днів з моменту поставки товару.

На виконання договору позивачем на адресу відповідача було проведено поставку товару на загальну суму 2 594 544,91грн., що підтверджується документами: видаткова накладна №КВ100652507 від 04.08.2016 р. на суму 119 641,49 грн. (товарно-транспортна накладна №КВ 100652507 від 04.08.2016р.; центрально-кільцева довіреність від 01.08.2017р.); видаткова накладна №КВ100655333 від 08.08.2016р. на суму 97 192,18 грн. (товарно-транспортна накладна №КВ100655333 від 08.08.2016р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2017р.); видаткова накладна №КВ100658039 від 11.08.2016 р. на суму 100 829,58 грн. (товарно-транспортна накладна № КВ100658039 від 11.08.2016р., центрально-кільцева від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100661052 від 15.08.2016р. на суму 97 427,80грн. (товарно-транспортна накладна № КВ100661052 від 15.08.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016р.); видаткова накладна №КВ100663794 від 18.08.2016 р. на суму 81 116,94 грн. (товарно-транспортна накладна № КВ100663794 від 18.08.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100666833 від 22.08.2016 р. на суму 145 865,21 грн. товарно-транспортна накладна №КВ 100666833 від 22.08.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100669542 від 25.08.2016 р. на суму 96 992,82 грн. (товарно-транспортна накладна №КВ100669542 від 25.08.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016р.); видаткова накладна №КВ100675109 від 01.09.2016 р. на суму 110 493,96 грн. (товарно-транспортна накладна № КВ100675109 від 01.09.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100677924 від 05.09.2016 р. на суму 198 235,33 грн. (товарно-транспортна накладна № КВ100677924 від 05.09.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ 100683727 від 12.09.2016 р. на суму 160 702,64 грн. (товарно-транспортна накладна №КВ100683727 від 12.09.2016 р., центрально-кільцева, довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладну №КВ100689428 від 19.09.2016 р. на суму 180 176,86 грн. товарно-транспортна накладна № КВ100689428 від 19.09.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100695150 від 26.09.2016 р. на суму 107 163,07 грн. (товарно-транспортна накладна №КВ100695150 від 26.09.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ 100698040 від 29.09.2016 р. на суму 160 875,55 грн. (товарно-транспортна накладна №КВ100698040 від 29.09.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100702629 від 05.10.2016 р. на суму 213 272,78 грн. і товарно-транспортна накладна №КВ100702629 від 05.10.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100706364 від 10.10.2016 р. на суму 173 245,87 грн. і товарно-транспортна накладна №КВ100706364 від 10.10.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100711778 від 17.10.2016 р. на суму 233 970,72 грн. товарно-транспортна накладна №КВ 100711778 від 17.10.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100719829 від 27.10.2016 р. на суму 125 403,12 грн. (товарно-транспортна накладна №КВ 100719829 від 27.10.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100725064 від 03.11.2016 р. на суму 148 735,97 грн. (товарно-транспортна накладна №КВ100725064 від 03.11.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100748798 від 05.12.2016 р. на суму 24 793,60 грн. (товарно-транспортна накладна №КВ100748798 від 05.12.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.); видаткова накладна №КВ100751213 від 08.12.2016 р. на суму 18 409,42 грн. (товарно-транспортна накладна №КВ100751213 від 08.12.2016 р., центрально-кільцева довіреність від 01.08.2016 р.).

Відповідач не виконав належним чином умови договору поставки в частині повної оплати вартості поставленого товару, а саме: відповідач частково провів оплату за поставлений товар на суму 2 450 232,08 грн.

01.12.2016 р. відповідачем на адресу позивача було направлено гарантійний лист щодо оплати товарів №27, у якому відповідач визнав заборгованість на дату написання листа у розмірі 250 109,81 грн, Крім того, заборгованість відповідач визнав у акті звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 р. по 31.01.2017 р.

Відповідачу було направлено претензію №03/196 від 23.03.2017 р. про невиконання зобов'язання щодо оплати отриманого товару, а також повідомлення (досудове попередження), відповіді на претензію позивачем отримано не було.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2017 року у зв'язку зі тимчасовою непрацездатністю судді Якушевої І.О., справу розподілено судді Філатовій С.Т.

Ухвалою суду від 08.08.2017р. справу прийнято до провадження. Зобовязано подати суду позивача: розрахунок боргу на суму 188 312,83грн. із зазначенням періоду виникнення та розпорядчих (накладних) та платіжних документів, докази оплати; розрахунок пені, інфляційних та річних по кожній не оплаченій видатковій накладній; відповідача: обґрунтовані доводи та заперечення по суті позовних вимог, у випадку заперечень подати контррозрахунок.

Позивач супровідним листом від 28.08.2017р. долучив розрахунок суми боргу на суму 188 312,83грн. із зазначенням періоду виникнення та розпорядчих (накладних) та платіжних документів, розрахунок пені, інфляційних та річних по кожній неоплаченій накладній.

У судовому засіданні 05.09.2017р. позивач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача 144 312,83грн. основного боргу, 1 527,61 річних за період з 26.12.2016р. по 28.04.2017р., 5 229,05грн. інфляційних втрат за період з січня 2017р. по квітень 2017р., 14 156,42грн. пені за період з 26.12.2016р. по 28.07.2017р. Долучив банківські виписки на суму 2 450 232,08грн.

Заяву обґрунтував помилками при здійсненні розрахунку.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову, зменшити розмір позовних вимог.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів відповідача, судом прийнята заява позивача про зменшення розміру позовних вимог від 05.09.2017р., нова ціна позову 165 225,91грн.

Відповідач вимоги ухвали суду від 30.06.2017р., 08.08.2017р. не виконав, ухвала суду повернута органами поштового зв'язку із відміткою "за не запитом".

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно витягу з ЄДР адреса ТзОВ «Лідер Люкс»: 43006, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Лідавська, буд.2, куди і направлялись ухвали суду 30.06.2017р., 08.08.2017р.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнав зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, -

встановив:

01.08.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю Лідер Люкс (покупець) та публічним акціонерним товариством "Миронівський хлібопродукт" (постачальник) був укладений договір поставки №МНВ16-632П/ЦО з додатками, відповідно до умов якого постачальник зобовязався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар у кількості , по найменуванню і цінах, зазначених у накладних (товарно-транспортних), що виписується на кожну партію товару (а.с. 12-18).

Згідно п.п. 2.1 договору ціна по кожному найменуванню і на кожну партію товару визначається на підставі прайс-листів постачальника та вказується в накладних на кожну партію товару.

Відповідно до п.п. 4.2. постачальник здійснює постачання товару на умовах DDP (відповідно до правил Інкотермс 2010р.). За домовленістю сторін поставка товару можу бути здійснена на умовах FCA склад постачальника (відповідно до правил Інкотермс 2010р.). Якщо сторони домовляються про умови FCA, зазначені умови поставки вказуються в додатку №1, п.2 - "Умови поставки".

Датою постачання вважається дата підписання товарно-транспортної накладної та акту прийому-передачі обома сторонами, що засвідчує прийняття товару покупцем від постачальника. Сторони погодили, що особи, які підписали накладні (товарно-транспортну) з прикладанням печатки (або штампу), являються уповноваженими особами на підписання даних документів та їхні підписи свідчать про приймання-передачу товару.

На виконання умов договору за період з серпня 2016 по грудень 2016р. позивачем згідно видаткових та товарно-транспортних накладних було поставлено ТОВ «Лідер Люкс», а останнім прийнято товар на загальну суму 2 594 544,91грн. (а.с. 20-99).

Відпуск та отримання товару стверджується відмітками представника відповідача про отримання на видаткових накладних згідно центрально-кільцевих довіреностей від 22.12.2015р., 01.08.2016р. Накладні підписані представником відповідача без зауважень (а.с. 20, 24, 28-29, 32-33, 36-37, 41-42, 45-46, 49-50, 53-54, 57-58, 61-62, 65-66, 69-70, 74-75, 78-79, 83-84, 87-88, 91-92, 95, 98).

Згідно п. 2.3 договору строки та порядок оплати товару визначається за кожним асортиментом товару і зазначається в додатку №1 до договору, який є невідємною частиною.

Додатком №1 до договору передбачено порядок та строки оплати за кожним асортиментом товару - 7 банківських днів з моменту поставки товару (а.с. 18).

Відповідач поставлений товар оплатив частково в розмірі 2 450 232,08грн., що стверджується банківськими виписками за період з 11.08.2016р. по 14.02.2017р. (а.с. 183-220).

01.12.2016 р. відповідачем на адресу позивача було направлено гарантійний лист щодо оплати товарів №27, у якому відповідач визнав заборгованість на дату написання листа у розмірі 250 109,81 грн. (а.с. 108).

Між сторонами підписаний акт взаємних розрахунків за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р., згідно з яким кінцеве сальдо на користь ПАТ «Миронівський хлібопродукт» станом на 31.01.2017р. 145 312,83грн. (а.с. 109).

Внаслідок дій позивача по відпуску товару між сторонами виникло зобовязання, врегульоване ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України, згідно яких одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Договір поставки №МНВ16-632П/ЦО від 01.08.2016р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був. Протилежного суду не доведено.

Згідно з положеннями статті 193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Додатком №1 до договору, який є невідємною частиною договору, передбачено порядок та строки оплати за кожним асортиментом товару - 7 банківських днів з моменту поставки товару (а.с. 18).

Покупець зобовязання щодо оплати товару в порядку, обумовленому договором, виконав частково, сплативши товар на суму 2 450 232,08грн., що стверджується банківськими виписками за період з 11.08.2016р. по 14.02.2017р. (а.с. 183-220).

Заборгованість за товар становить 144 312,83грн., стверджується договором поставки №МНВ16-632П/ЦО від 01.08.2016р. (а.с.12-18), видатковими та товарно-транспортними накладними за період з серпня 2016 по грудень 2016р. (а.с.20-99), центрально-кільцевими довіреностями від 22.12.2015р., 01.08.2016р. (а.с.19, 100), банківськими виписками за період з 11.08.2016р. по 14.02.2017р. (а.с.183-220), гарантійним листом щодо оплати товарів №27 від 01.12.2016 р. (а.с.108), актом взаємних розрахунків за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р. (а.с.109), відповідачем не оспорена та підлягає до стягнення з ТзОВ Лідер Люкс в силу ст.ст. 193, 265 ГК України, ст. ст. 692, 712 ЦК України.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 14 156,42грн. пені за період з 26.12.2016р. по 28.04.2017р., 1 527,61грн. річних за період з 26.12.2016р. по 28.04.2017р., 5 229,05грн. інфляційних втрат за період з грудня 2016р. по березень 2017р. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 05.09.2017р.).

Договором поставки №МНВ16-632П/ЦО від 01.08.2016р. (п. 8.3) передбачено, що за прострочення оплати товару покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем нарахована пеня за період з 26.12.2016р. по 28.04.2017р. в розмірі 14 156,42грн. виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, розмір якої перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3, є підставною і підлягає до задоволення в силу ст.ст. 230-232, 343 ГК України, п.8.3 договору.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий господарський суд України у п.п. 1.3, 4.1 постанови пленуму від 17.12.2013р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань зазначив, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем нараховано відповідачу 1 527,61грн. річних за період з 26.12.2016р. по 28.04.2017р., 5 229,05грн. інфляційних втрат за період з грудня 2016р. по березень 2017р., розмір яких перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3, підставні та підлягають до стягнення згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України.

Зважаючи на те, що спір до суду доведений з вини відповідача, суд, керуючись ст.49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 478,64грн. покладає на нього.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 174, 193, 230-232, 265, 343 ГК України, ст.ст. 625, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Люкс», м. Луцьк, вул. Лідавська, 2,

на користь Публічного акціонерного товариства Миронівський хлібопродукт, Київська область, Миронівський район, м. Миронівка, вул. Елеваторна, буд.1,

144 312,83грн. основного боргу, 14 156,42грн. пені, 1 527,61грн. річних, 5 229,05грн. інфляційних втрат, 2 478,39грн. витрат по сплаті судового збору. Всього 167 704,30грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Повне рішення складено

11.09.2017р.

Суддя С.Т.Філатова