РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017Справа №910/2812/17

За позовом Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Компанії з обмеженою відповідальністю «ВОЛОМАНО ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД» про стягнення 2403840 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Шумінська Ю.Ю. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення неустойки за невиконання умов договору № 8/13 від 31.01.2013 купівлі-продажу нежилого будинку щодо вчасної сплати за придбаний об'єкт.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, натомість від Відповідача надійшло клопотання про застосування строків позовної давності. У засідання Відповідач представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Позивачем, як продавцем, та Відповідачем, як покупцем, Договору №8/13 від 31.01.2013 купівлі-продажу нежилого будинку (нотаріально зареєстрований, копія у справі), Відповідач зобов'язався внести за придбаний об'єкт приватизації 12019200 грн. протягом 30ти календарних днів з моменту нотаріального посвідчення Договору, яке відбулось 31.01.2013.

Сторони погодили, що розрахунки за об'єкт приватизації здійснюються таким чином: кошти в сумі 1201920 грн., вже перераховані Відповідачем товарній біржі для участі в аукціоні, перераховуються біржею на рахунок Позивача та зараховуються Відповідачу в рахунок вартості об'єкта приватизації, а кошти в сумі 10817280 грн. перераховуються самим Відповідачем Позивачу (точні реквізити для перерахування зазначені у Договорі).

З наданих Позивачем пояснень, які не спростовані Відповідачем та підтверджуються актом перевірки ДФІ у м. Києві від 24.06.2016 № 11-30/737, кошти в сумі 1201920 грн. були перераховані Позивачу біржею 28.01.2013, а решта суми - 10817280 грн. була перерахована Відповідачем 05.03.2013, тобто, з урахуванням встановлених ст.ст. 253, 254 ЦК України правил початку перебігу та закінчення перебігу строку, Відповідач виконав Договірну зобов'язання з перерахування 10817280 грн. з простроченням в 1 календарний день.

Отже, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді неустойки в розмірі 20% ціни продажу об'єкту приватизації відповідно до п. 7.1 Договору.

Розрахунок неустойки в сумі 2403840 грн., наведений у позові, судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір неустойки є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, і відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності до вимог даного позову.

За приписами ст. 258 ЦК України до вимог даного позову про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Судом досліджено строки виконання зобов'язань та встановлено, що позовна давність за вимогами даного позову, з урахуванням встановлених ст.ст. 253, 254 ЦК України правил початку перебігу та закінчення перебігу строку, та ст. 258 ЦК України, розпочалася 04.03.2013 та сплила 04.03.2014.

Доводи пояснення Позивача щодо причин поважності пропуску позовної давності судом досліджені на відхилені, оскільки за умовами Договору Позивач є отримувачем коштів, а отже мав право та можливість перевіряти виконання зобов'язання, та довідатись про порушення своїх прав. Обставини, що Позивач вважав, що оскільки зобов'язання виконано, то правопорушень немає, а також те, що у суді слухалася справа про визнання Договору недійсним, не позбавляли Позивача права контролювати строки надходження коштів по Договору.

Перевірка, за результатами якої складено акт ДФІ у м. Києві від 24.06.2016 № 11-30/737, як причина поважності пропуску позовної давності судом також відхилена, оскільки Позивач і до перевірки мав право та можливість перевіряти надходження коштів по Договору та довідатись про порушення своїх прав.

Враховуючи наведене, суд за заявою Відповідача застосовує позовну давність, у зв'язку з чим на підставі ст. 267 ЦК України відмовляє у позові.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.09.2017

Суддя Сташків Р.Б.