КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р. Справа № 910/7109/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Коротун О.М.

Яковлєва М.Л.

У судовому засіданні взяли участь представники сторін:

від позивача: Кока В.А.- адвокат, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 04.10.2012

від відповідача:Ковалик В.В. довіреність № б/н від 28.08.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/7109/17 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю"Лабрадорит", с. Кам'яний брід, Коростишівський р-н, Житомирська обл.

до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

про визнання поруки припиненим

за результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лабрадорит» (надалі-ТОВ «Лабрадорит»/позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (надалі- ПАТ «Дельта Банк»/відповідач) про визнання поруки припиненою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ним та ВАТ "Кредитпромбанк", право вимоги за яким було відступлено на користь ПАТ "Дельта Банк" (відповідачу) з тих підстав, що відповідачем було пропущено строк звернення з вимогою до позивача протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання з посиланням на приписи ст. 559 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.04.2017 порушено провадження у справі №910/7109/17 та призначено її до розгляду.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/7109/17 (суддя Лиськов М.О.) в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання договору поруки припиненим відмовлено в повному обсязі.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано недоведеністю позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції керувався приписами ст.ст. 553, 554, 559 Цивільного кодексу України та ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (надалі-апелянт) звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/7109/17 та прийняти нове судове рішення, яким визнати припиненим договір поруки.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 у справі № 910/7109/17 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Пашкіна С.А., судді Агрикова О.В., Руденко М.А. Розгляд справи призначено на 24.07.2017.

Розпорядженням начальника управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-53/2758/17 від 19.07.2017 справу № 910/7109/17, у зв'язку із перебуванням з 21.07.2017 у відпустці судді Агрикової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Згідно із протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.07.2017, справу № 910/7109/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Пашкіна С.А., судді: Зеленін В.О., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" у складі головуючого судді - Пашкіна С.А., суддів Руденко М.А., Зеленін В.О.

21.07.2017 через відділ документального забезпечення та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду представником публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" подано заяву про відвід судді Пашкіної С.А.

21.07.2017 через відділ документального забезпечення та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПАТ «Дельта банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення-без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 у справі № 910/7109/17 заяву публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про відвід судді Київського апеляційного господарського суду Пашкіної С.А. залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 у справі № 910/7109/17 заяву головуючого судді Київського апеляційного господарського суду Пашкіна С.А. про самовідвід у розгляді справи № 910/7109/17 - задоволено.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-52/520/17 від 27.07.2017 у зв'язку з тим, що задоволено заяву про самовідвід судді Пашкіної С.А. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/7109/17.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.07.2017 для розгляду справи № 910/7109/17 сформовано судову колегію у складі головуючого судді Разіної Т. І., суддів Чорної Л.В., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/7109/17 колегією суддів у складі: головуючий суддя- Разіна Т.І. (доповідач), судді: Тищенко О.В., Чорна Л.В.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-53/3552/17 від 04.09.2017 у зв'язку з перебуванням суддів Тищенко О.В. та Чорної Л.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/7109/17.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.09.2017 для розгляду справи № 910/7109/17 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Коротун О.М., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/7109/17 колегією суддів у складі: головуючий суддя-Разіна Т.І. (доповідач), судді Коротун О.М. та М.Л. Яковлєв.

05.09.2017 до початку судового засіданні через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПАТ «Дельта Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

У судовому засіданні представник апелянта (позивача) підтримав вимоги апеляційної скарги, з викладених у ній підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечував, з викладених у відзиві на неї підстав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши, доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 25.02.2008 між ОСОБА_4, як позивальником та публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк", як банком було укладено кредитний договір № 09.08/004/08-Склн (надалі-кредитний договір), відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 900 000,00 грн. строком по 10.02.2023 включно.

Процентна ставка за кредитами дорівнює 13,9 % річних (п.1.3. кредитного договору).

Пункт 3.1 кредитного договору передбачає обов'язок позичальника забезпечити повернення одержаної суми кредитів згідно з умовами: цього договору не пізніше «10» лютого 2023, погашення заборгованості має здійснюватися у період з 1 по 10 число (включно) кожного календарного місяця, таким чином, щоб станом на «11» -те число календарного місяця, заборгованість за кредитом не перевищувала зазначені в кредитному договорі.

Додатковим договором № 3 до кредитного договору змінено дати погашення відсотків за користування кредитом до "28"-го числа кожного місяця.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25.02.2008 між ТОВ "Лабрадорит" в особі директора Мельник О.М., як поручителем та ВАТ "Кредитпромбанк" було укладено договір поруки № 09.08/004/П02/08-Склн (надалі-договір поруки), згідно умов якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання Юрія Івановича за кредитним договором. (п.1.1. договору поруки).

Відповідно до повідомлення № 6768/ККР/50 від 04.07.2013 приватного акціонерного товариства "Кредитпромбанк", яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства "Кредитпромбанк" відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, договорами іпотеки, застави та поруки (у т.ч. оспорюваним договором поруки) відповідно до додатку А на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання припиненою поруки за договором поруки № 09.08/004/П02/08-Склн від 25.08.2008, що був укладений між ТОВ "Лабрадорит" та ВАТ "Кредитпромбанк", право вимоги за яким було відступлено на користь ПАТ "Дельта Банк" з тих підстав, що відповідачем було пропущено строк звернення з вимогою до позивача протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання з посиланням на приписи ст. 559 ЦК України.

На підтвердження своїх вимог позивач посилається на постанову Верховного Суду України від 17.09.2014 у справі № 6-53цс14, відповідно до якої, якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Крім того, як вказує позивач без згоди поручителя відбулася зміна основного зобов'язання за договором поруки та кредитним договором без згоди поручителя, в частині збільшення процентної ставки, оскільки будь-якого повідомлення про зміни умов кредитування та поруки позивач не отримував.

Місцевий господарський суд не погодився з такими доводами позивача покладеними в підставу позову та дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, проте з інших підстав ніж зазначено судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

За положенням ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на невизнання банком права, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, і просив припинити договір поруки, тобто припинити правовідношення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п. 7 ч. 2 цієї статті - припинення правовідношення.

За положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22 ГПК України) можна зробити висновок про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Крім того законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення. Тобто позивач повинен обрати саме такий спосіб захисту, який відповідає змісту порушеного права, характеру порушення його права чи інтересу та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Однак, на думку колегії суддів, обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права як поручителя шляхом припинення договору поруки, тобто за п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, не відповідає вимогам законодавства, характеру його порушення та суперечить положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі № 6-69цс11 також викладено правовий висновок про помилковість твердження про те, що право поручителя підлягає захисту шляхом припинення договору поруки, тобто за пунктом 7 частини другої статті 16 ЦК України, оскільки це суперечить положенням частини першої статті 559 цього Кодексу.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі № 6-88цс11 висловлено позицію про те, що у разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого статтею 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Тобто, у разі наявності відповідного спору позивач може звернутись до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі № 3-1202гс-15.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що за змістом ст.ст. 15, 16, 559, 598 ЦК України, ст. 20 ГК України належним способом судового захисту у даному випадку є не вимога про визнання припиненим договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою. Отже, право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена.

Оскільки невідповідність обраного позивачем способу захисту способам визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

З огляду на те, що предметом позову у даній справі є визнання припиненим договору поруки, натомість належним способом захисту права поручителя є звернення з позовом про визнання поруки такою, що припинена, колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника про підстави припинення саме "поруки" у зв'язку, на думку скаржника, зі зміною зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, оскільки вказані обставини у даному випадку не впливають на дію саме договору.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки п. 3.1 договору поруки сторони передбачили, що договір діє до повного погашення позичальником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором та в матеріалах справи відсутні докази повного виконання заборгованості за кредитним договором, то, відповідно, зазначені обставини свідчать про чинність договору поруки. А можливе часткове припинення "поруки" за вказаним договором (що не є предметом даного спору), не може свідчити про припинення самого договору поруки як в цілому, так і в частині.

Відповідно до абз. 6 п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ ГПК України", не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про те, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у позові є законними, проте із підстав викладених у даній постанові, а тому, враховуючи вищезазначені роз'яснення, вказане рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, пояснень представників сторін, дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/7109/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.М. Коротун

М.Л. Яковлєв