ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" вересня 2017 р.Справа № 916/1604/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши справу №916/1604/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

до відповідачів 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО"

2) Приватного сільськогосподарського підприємства "ШЛЯХОВИК"

про стягнення 869,68 грн.,-

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 02.06.2016р.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не зявився

Суть спору: ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про солідарне стягнення з ТОВ "СОВАГРО" та ПСП "ШЛЯХОВИК" 115,20 грн. штрафу та стягнення з ПСП "ШЛЯХОВИК" 754,48 грн., з яких: 133,02 грн. пені, 455,18 грн. індексу інфляції та 166,28 грн. 30% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-2 своїх зобовязань за договором №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. в частині своєчасної оплати товару, а також укладанням угоди №НЮК-274-ТА про заміну кредитора у зобовязанні від 26.01.2011р., угоди №274/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні від 02.07.2012р., договору поруки №31-08-2015 від 31.08.2015р.

31.07.2017р. за вх.№16819/17 господарський суд одержав заяву про уточнення позовних вимог у справі №916/1604/17, яка за своєю правовою суттю є заявою про збільшення розміру позовних вимог, та яка прийнята судом до розгляду. У заяві позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 10115,20 грн. штрафу та стягнути з відповідача-2 754,48 грн., з яких: 133,02 грн. пені, 455,18 грн. індексу інфляції та 166, 28 грн. 30% річних, а також стягнути солідарно з відповідачів 700 грн. адвокатських витрат.

У додатковому обґрунтуванні позовних вимог від 04.08.2017р. за вх.№17192/17 позивач посилається на те, що зобовязання по договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. не припинились у звязку зі сплатою боргу за отриманий товар, оскільки у звязку з порушенням виконання грошового зобовязання по договору у відповідача-2 виникли додаткові зобовязання взяті ним же під час укладання договору.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надали, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду з довідками пошти "вибув" та "інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення".

Тому, із врахуванням розяснень, що містяться у пп.3.9.1. п.3.9. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів у судових засіданнях та в силу вимог ст.75 ГПК України за наявними у справі документами.

На підставі ст.85 ГПК України у судовому засіданні 06.09.2017р. за участю представника позивача осіб оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

24.03.2009р. між ТОВ "Тридента Агро" (Продавець) та ПСП "ШЛЯХОВИК" (Покупець, відповідач-2) укладений договір №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу, який визначає умови купівлі-продажу насіння (товар) на умовах відстрочення платежу.

Відповідно до п.2.1 договору асортимент товару, його кількість, ціна визначаються у додатках до даного договору, які є його невідємною частиною.

Згідно з п.2.2 договору всі рахунки та накладні документи, що виписані в період дії даного договору є його невідємною частиною.

Відповідно до п.4.1 договору приймання товару по кількості і якості проводиться Покупцем в момент його передачі від Продавця.

Згідно з п.п.5.1,5.3 договору Покупець здійснює оплату партії товару за ціною, вказаною в додатках, що є невідємною частиною цього договору. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони дійшли згоди, що ціна на товар та загальна сума договору зазначені у додатках і визначені у національній валюті України. Оплата товару проводиться наступним чином: 50% від вартості товару оплачується Покупцем в строк до 03.04.2009р., 50% від вартості товару оплачується Покупцем в строк до 15.09.2009р.

Відповідно до п.6.1 Покупець зобовязаний, зокрема, провести оплату за товар в строк та на умовах, вказаних в ст.5 цього договору.

Згідно з п.8.1,8.2 договору за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. За прострочення виконання зобовязання Покупець зобов'язаний сплатити на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Відповідно до п.8.3 договору сторони, відповідно до ст.259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором. Крім цього, сторони, відповідно до п. 6 ст.232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань за даним договором, здійснюється без обмеження строку.

Згідно з п.8.4 договору Покупець, у випадку порушення умов оплати вартості товару, сплачує на користь Продавця штраф в розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

Пунктом 8.6 договору передбачено, що сторони, згідно п 2 ст. 625 ЦК України дійшли згоди, що Покупець у випадку прострочення оплати товару за користування коштами Продавця сплачує на користь останнього 30% річних.

Відповідно до п.11.1 договору, договір діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обовязків по договору.

На виконання умов договору ТОВ "Тридента Агро" поставлений відповідачу-2 товару на суму 101 152 грн. за видатковою накладною №РН-СМ00068 від 13.04.2009р.

Відповідач поставлений товар оплатив в повному обсязі, проте із порушенням строків оплати, а саме: оплатив поставлений товар наступним чином: 07.04.209р. оплатив 50 576 грн. та 22.10.2009р. оплатив 50576 грн., про що свідчить відповідна виписка по рахунку.

26.01.2011р. між ТОВ "Тридента Агро" (Первісний кредитор) та ТОВ "Незалежна юридична компанія" (Новий кредитор) укладено угоду №НЮК-274-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України), відповідно до якої Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання Приватним сільськогосподарським підприємством "ШЛЯХОВИК" () (Боржник, відповідач-2) зобовязання щодо сплати розміру зобовязання щодо сплати розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 30% річних, штрафу та інфляційних втрат, набутих Первісним кредитором на підставі; договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару па умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р., у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно Договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р.

Згідно з п.1.2 угоди за цією угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 30% річних, штрафу та інфляційних втрат, за період існування прострочення виконання Боржником грошового зобовязання згідно договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р.

Відповідно до п.2.1 угоди вартість зобовязання, що відступається за даною угодою становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 30000 грн.

Згідно з п.2.2 угоди з моменту укладення даної угоди, Новий кредитор наділяється всіма правами Первісного кредитора, що випливають із умов договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р., по відношенню до Боржника щодо нарахування заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 30% річних, штрафу та інфляційних втрат, у звязку із подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р.

Відповідно до п.2.3 угоди з моменту укладення даної угоди, Новий кредитор наділяється всіма (будь-якими) правами Первісного кредитора, що можуть випливати у майбутньому та випливають із умов договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФІ< купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р., по відношенню до Боржника.

02.07.2012р. між ТОВ "Незалежна юридична компанія" (Первісний кредитор) та ТОВ "НІКО-ТАЙС" (Новий кредитор, позивач) укладено угоду №274/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України), відповідно до якої Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання Приватним сільськогосподарським підприємством "ШЛЯХОВИК" () (Боржник, відповідач-2) зобовязання щодо сплати розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 30% річних, штрафу та інфляційних втрат, набутих Первісним кредитором на підставі договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р. у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р.

Згідно з п.1.2 угоди за цією Угодою Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 30% річних, штрафу та інфляційних втрат, за період існування прострочення виконання Боржником грошового зобовязання згідно договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р.

Відповідно до п.2.1 угоди вартість зобовязання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 30000 грн.

Згідно з п.п.2.2,2.3 угоди з моменту укладення даної угоди, Новий кредитор наділяється всіма правами Первісного кредитора, що випливають із умов договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р., по відношенню до Боржника щодо нарахування заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 30% річних, штрафу та інфляційних втрат, у звязку із подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р. З моменту укладення даної Угоди, Новий кредитор наділяється всіма (будь-якими) правами Первісного кредитора, що можуть випливати у майбутньому та випливають із умов договору №37-03- 2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. та договору №53-04-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 10.04.2009р., по відношенню до Боржника.

31.08.2015р. між ТОВ "СОВАГРО" (Поручитель, відповідач-1) та ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" (Кредитор, позивач) укладений договір поруки №31-08-2015, відповідно до якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язку Приватним сільськогосподарським підприємством "ШЛЯХОВИК" () (Боржник, відповідач-2) щодо виконання грошового зобовязання щодо сплати розміру штрафу у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу та угоди, передбаченими ст. 2 цього договору (основний договір).

Відповідно до п.2.1 договору поруки під основним договором в цьому договорі розуміють угоду №274/07-12 про заміну кредитора у зобовязані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 02.07.2012р., укладену згідно договору №37-03- 2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р.

Згідно з п.3.1 договору поруки відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою штрафу та інфляційних втрат у розмірі 11000 грн.

Відповідно до п.4.1 договору поруки у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основною угодою, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

Згідно з п.6.1 договору поруки цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки.

Вимогою від 17.09.2015р. за вих.№17-4/09 позивач звернувся до відповідача-1 про виконання зобовязань за договором поруки №31-08-2015 від 23.08.2015р.

У відповіді на вимогу від 21.11.2015р. за вих.№274 відповідач-1 повідомив позивача про неможливість виконання зобовязань за договором поруки №31-08-2015 від 23.08.2015р. у звязку із скрутним фінансовим становищем, гарантував виконання зобов'язань в строк до 15.02.2016р.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем-2 своїх зобовязань за договором №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. в частині своєчасної оплати товару, позивачем нараховано 10115,20 грн. штрафу, які заявлені до солідарного стягнення з відповідачів та 133,02 грн. пені, 455,18 грн. індексу інфляції, 166, 28 грн. 30% річних, які заявлені до стягнення з відповідача-2.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між ТОВ "Тридента Агро" і ПСП "ШЛЯХОВИК" укладений договір №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р., який визначає умови купівлі-продажу насіння на умовах відстрочення платежу.

Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, відповідачем-2 не належним чином виконувались зобовязання щодо своєчасної оплати поставленого за №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. товару.

В подальшому право вимоги виконання відповідачем-2 зобовязання щодо сплати розміру пені, 30% річних, штрафу та інфляційних втрат за договором №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р., було передано Товариством з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро" Товариству з обмеженою відповідальністю "Незалежна юридична компанія" за угодою №НЮК-274-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) від 26.01.2011р.

Позивач, в свою чергу, набув право вимоги виконання відповідачем-2 зобовязання щодо сплати розміру пені, 30% річних, штрафу та інфляційних втрат за договором №37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р. на підставі угоди №274/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) від 02.07.2012р., яка укладена з ТОВ "Незалежна юридична компанія"

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

При цьому пунктом 8.6 договору купівлі-продажу сторони передбачили сплату 30% річних у випадку прострочення оплати товару.

Розрахунок 30% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким, розмір 30% річних за період з 04.04.2009р. по 07.04.2009р. становить 166,28 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача-2, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача-2 166,28 грн. 30% річних.

Розрахунок індексу інфляції, який здійснений позивачем, та згідно з яким, розмір індексу інфляції за період - жовтень 2009р. становить 455,18 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача-2, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача-2 455,18 грн. індексу інфляції.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами п.8.2 договору купівлі-продажу передбачено за прострочення виконання відповідачем-2 зобов'язань нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару.

Пунктом 8.4 договору купівлі-продажу передбачено за прострочення виконання відповідачем-2 зобов'язань нарахування штраф в розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким, розмір пені за період 04.04.2009р. по 07.04.2009р. становить 133,02 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача-2, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача-2 133,02 грн. пені.

Розрахунок штрафу, який здійснений позивачем, та згідно з яким, розмір штрафу становить 10115,20 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача-2.

Згідно з ч.1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Частиною першою ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Так, 31.08.2015р. між позивачем та відповідачем-1 укладений договір поруки №31-08-2015, за умовами якого відповідач-1 несе солідарну відповідальність з відповідачем-2 перед позивачем за виконання відповідачем-2 грошового зобовязання щодо сплати розміру штрафу у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням ним грошового зобовязання згідно договору№37-03-2009СФК купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2009р.

Позивачем заявлено розмір нарахованого штрафу до солідарного стягнення з відповідачів.

Враховуючи, що за договором поруки відповідач-1 несе солідарну відповідальність з відповідачем-2 щодо сплати розміру штрафу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів 10115,20 грн. штрафу.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" підлягають задоволенню.

Щодо солідарного стягнення з відповідачів витрат на оплату послуг адвоката в сумі 700 грн., господарський суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про адвокатуру", який втратив чинність на підставі Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012р. №5076-VI, адвокатом може бути особа, яка має вищу юридичну освіту, підтверджену дипломом України або відповідно до міжнародних договорів України дипломом іншої країни, стаж роботи у галузі права не менше двох років, володіє державною мовою, склала кваліфікаційні іспити, одержала в Україні свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняла Присягу адвоката України.

Пунктом першим частини першої ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно з ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності). Повноваження сторони або третьої особи від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами. Громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

Таким чином, вказана процесуальна норма не обмежує юридичних осіб у виборі осіб, які будуть здійснювати їх представництво в господарському суді.

З цього приводу Вищий господарський суд України у п.5 інформаційного листа від 14.07.2004р. №01-8/1270 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2003р. щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" зазначив, що судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Статтею 44 ГПК передбачено відшкодування зазначених витрат за послуги, надані лише адвокатом, а не будь-яким представником (постанова Верховного суду України від 01.10.2002р. у справі № 30/63).

Окрім того, у п.10 листа від 14.12.2007р. №01-8/973 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права" Вищий господарський суд України зазначив, що стаття 44 ГПК передбачає відшкодування як судових витрат сум, що були сплачені стороною за отримання лише послуг адвокатів, а не будь-яких представників.

Зі змісту ст.ст. 13-15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" вбачається, що адвокатська діяльність здійснюється адвокатом індивідуально (самозайнята особа) та шляхом створення юридичної особи у формі адвокатського бюро та адвокатського обєднання.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження понесення позивачем заявлених як судових - витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано до суду договір №25-20/03 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.03.2013р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" та адвокатом ОСОБА_2, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009р., акт прийому-передачі документів від 25.03.2013р., додаткову угоду №1 від 15.12.2016р. до договору №25-39/03 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.03.2013р., акт прийому-передачі документів від 15.12.2016р., акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 10.07.2017р., платіжне доручення №230 від 29.03.2013р. на суму 1000 грн.

За таких обставин, господарський суд вважає, що сплачені позивачем адвокату ОСОБА_2 700 грн. в якості оплати послуг адвоката відносяться до складу судових витрат.

На підставі ст.44,49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору та адвокатських витрат покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" задовольнити.

2.Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "ШЛЯХОВИК" (08513, Київська обл., Фастівський р-н, с. Пришивальня, вул. Буйка, 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, , п/р № в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851) 133 (сто тридцять три) грн. 02 коп. пені, 455 (чотириста пятдесят п'ять) грн. 18 коп. індексу інфляції та 166 (сто шістдесят шість) грн. 28 коп. 30% річних.

3.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО"(65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 2-А, ) та Приватного сільськогосподарського підприємства "ШЛЯХОВИК" (08513, Київська обл., Фастівський р-н, с. Пришивальня, вул. Буйка, 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, , п/р № в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851) 10115 (десять тисяч сто п'ятнадцять) грн. 20 коп. штрафу, 700 (сімсот) грн. адвокатських витрат та 1600 (одна тисяча) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 11 вересня 2017 р.

Суддя Г.Є. Смелянець