ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р.Справа № 916/1312/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.,

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників учасників процесу:

від прокуратури - ОСОБА_1, посвідчення № 005251, дата видачі : 22.09.12;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № б/н, дата видачі : 13.06.17;

від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - ОСОБА_3, довіреність № 31-15-0.6-8101/2-17, дата видачі : 20.07.17;

/Затоківська селищна рада не використала законного права на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення повідомлена належним чином (див. реєстр на відправку рекомендованої пошти від 16.08.2017, відстеження її пересилання з сайту Укрпошти/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 19.07.2017 року

у справі № 916/1312/17

за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСАТУРИСТ

про припинення права постійного користування земельною ділянкою, скасування Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, скасування записів про реєстрацію та зобовязання повернути земельну ділянку;

/повна фіксація судового процесу здійснювалась відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України/,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017р. заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю /далі- ТОВ/ ОДЕСАТУРИСТ, в якому просив:

- припинити право постійного користування земельною ділянкою площею 12,39га, що знаходиться за адресою: Одеська область, смт. Затока, Лиманський район, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (кадастровий номер :02:08:007) ТОВ ОДЕСАТУРИСТ, яке здійснюється на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ОД №000102, виданого 24.09.2001 Акціонерному товариству по туризму та екскурсіях ОДЕСАТУРИСТ;

- скасувати зазначений Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою;

- скасувати запис про реєстрацію Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ОД №000102, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 24;

- скасувати у поземельній книзі запис щодо державної реєстрації за Акціонерним товариством по туризму та екскурсіях ОДЕСАТУРИСТ вищезазначеної земельної ділянки;

- зобовязати ТОВ ОДЕСАТУРИСТ повернути цю земельну ділянку вартістю 11727924грн до земель комунальної власності Затоківської селищної ради шляхом складання акту прийому- передачі.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор послався на те, що 02.02.2012р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесено відомості про припинення реєстрації Акціонерного товариства по туризму та екскурсіях ОДЕСАТУРИСТ, а ТОВ ОДЕСАТУРИСТ, як правонаступник, не здійснило переоформлення права користування на земельну ділянку, а тому згідно до положень п. В ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України право користування нею припинено, а Державний акт на право користування земельною ділянкою слід скасувати.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.07.2017 (суддя Оборотова О.Ю.) у задоволенні позовних вимог відмовлено через відсутність законних підстав для їх задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, заступник прокурора звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій стверджує, що оскаржуване рішення прийняте судом з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме п. В ч. 1 ст. 141 ЗК України, ч. 4 ст. 91, ч. 1 ст. 104 ЦК України та процесуального права ст. ст. 33, 43 ГПК України. Прокурор просить апеляційний суд скасувати оскаржене рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким позов заступника прокурора Одеської області задовольнити в повному обсязі.

На думку прокурора, судом не вірно тлумачиться зміст п. В. ч.1ст. 141 ЗК України, в якому підставою припинення права користування земельною ділянкою визначено саме припинення підприємства, а не його ліквідація, а відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації, отже судом зроблено необґрунтований висновок про те, що в даному випадку наявність у правонаступника Акціонерного товариства по туризму і екскурсіях Одесатурист ТОВ ОДЕСАТУРИСТ всіх прав та обов'язків щодо земельної ділянки виключає можливість застосування п.В ч.1,ст.141 ЗК України, як підстави її вилучення.

Крім того, прокурор зазначає, що суд не врахував, що приписами ст. 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку, яке можуть набувати лише особи перелічені в ч.2 цієї статті, до яких відповідач не належить, а тому він не може користуватись земельною ділянкою на праві постійного користування.

Також, на думку скаржника, місцевим судом зроблено безпідставні посилання на п.6 розділу Х (Перехідні положення) Земельного кодексу, постанову Верховного суду України від 21.02.2011р. у справі №21-3а11 та постанову Вищого господарського суду України від 20.05.2015р. у справі № 5024/2507/2011 та практику застосування Європейським судом з прав людини Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ Одесатурист зазначило, що оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 19.07.2017р. у даній справі є законним та обґрунтованим і на його думку апеляційна скарга Заступника прокурора Одеської області не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до рішення Затоківської селищної ради, прийнятого 24-ю сесією ХХІІІ скликання 30.03.2001 року за №666 /а.с.28/, Акціонерному товариству по туризму та екскурсіях Одесатурист надано у постійне користування земельну ділянку площею 12,39га забудованих земель під розміщення об'єктів Кемпінгу "КАРОЛІНО", розташовану в Лиманському курортному районі смт.Затока, про що видано відповідний Державний акт від 24.09.2001 року серії І-ОД №000102 /а.с. 22-27/.

Довідкою Виконавчого комітету Затокіської селищної ради № 838/01-24-6, зазначено, що рішенням виконкому Затоківської селищної ради від 04.06.08р. кемпінгу КАРОЛІНО була присвоєна юридична адреса: Одеська область, смт. Затока, м. Білгорода-Дністровського, Лиманський район, вул. Вокзальна, 52 /а.с. 63/.

У відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство по туризму та екскурсіях Одесатурист () припинено, а юридичною особою-правонаступником відповідно до п.п. 1.2 Статуту є зареєстроване 02.02.2012 ТОВ Одесатурист (). Дана обставина також підтверджується протоколом Установчих зборів засновників ТОВ Одесатурист від 01.02.2012 № 1, де визначено, що на зборах вирішено створити ТОВ Одесатурист шляхом реорганізації через перетворення АТ по туризму та екскурсіях Одесатурист, яке є правонаступником усіх прав та обовязків та затвердити Передавальний акт /а.с. 89-91/.

Заступник прокурора Одеської області, який вважає, що в даному випадку згідно приписів п. В ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою припиняється, а Державний акт на право користування повинен бути скасованим, подав відповідний позов в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого суду про безпідставність позовних вимог заступника прокурора Одеської області з огляду на те, що вони не узгоджуються з приписами ст. 141 ЗК України.

Дійсно, ст. 141 ЗК України визначає виключний перелік підстав припинення прав користування земельною ділянкою, зокрема припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, а відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації. Одначе прокурор помилково вважає синонімами поняття припинення юридичної особи, що вживається в ст.104 ЦК України, і поняття припинення діяльності, що вживається в ст.141 ЗК України, оскільки припинення юридичної особи має наслідком припинення діяльності лише в разі ліквідації підприємства, а в разі реорганізації припинення діяльності не настає, позаяк її продовжує здійснювати правонаступник припиненої юридичної особи.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду України у постанові від 21.02.2011р. у справі за позовом Сімферопольського природоохоронного прокурора до Фороської селищної ради Автономної республіки Крим, відповідно до якого припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення підприємства допускається в примусовому порядку лише у випадку, коли припинення останнього виключає правонаступництво. Відповідно до ч.1 ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, тому колегія вважає вірними посилання місцевого господарського суду на аналогічну судову практику Верховного та Вищого господарського судів України.

25 жовтня 2001 року прийнято та введено у дію 1 січня 2002 року чинний Земельний кодекс України, а Земельний кодекс України в редакції від 13 березня 1992 року втратив чинність. На відміну від останнього, чинний Земельний кодекс України не передбачає можливості набуття та здійснення такого права на землю, як право постійного користування землею, а містить положення про набуття та здійснення права оренди землі.

Водночас, пунктом 6 розділу Х «Перехідні положення» чинного ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Конституційний Суд України в рішенні у справі про постійне користування земельними ділянками від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 зазначив про те, що поряд із впровадженням приватної власності на землю забезпечується можливість продовжувати користуватися земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування, оренди, пожиттєвого спадкового володіння або тимчасового користування. При цьому в будь-якому разі виключається як автоматична зміна титулів права на землю, так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у звязку з непереоформленням правового титулу (пункт 5.3. мотивувальної частини рішення).

ТОВ ОДЕСАТУРИСТ не здійснило переоформлення права користування на земельну ділянку, як то передбачено перехідними положеннями Земельного кодексу України, який набрав чинності з 1.01.2002, одначе суд вірно на підставі перехідних положень та зазначеного рішення Конституційного Суду України, а також правової позиції Верховного суду України, викладеній в постанові Верховного суду України від 26.09.2011р. у цивільній справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Чинадіївської селищної ради, визначив, що воно не втратило право землекористування та може здійснити його переоформлення будь-коли.

Ст. 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Державний акт від 24.09.2001 року серії І-ОД №000102, за яким Акціонерному товариству по туризму та екскурсіях Одесатурист надано у постійне користування земельну ділянку площею 12,39га забудованих земель під розміщення об'єктів Кемпінгу "КАРОЛІНО" актам цивільного законодавства, чинним на час його оформлення не суперечив, а саме користування земельною ділянкою ТОВ ОДЕСАТУРИСТ, яке є правонаступником Акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Одесатурист, не може порушувати цивільні права та інтереси громади смт. Затока, оскільки на земельній ділянці знаходиться майно, що перебуває у власності відповідача.

Так, в матеріалах справи міститься Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 90203430 від 21.06.2017: Власник: ТОВ ОДЕСАТУРИСТ (), Розмір частки: 1/1. Форма власності: приватна. Адреса обєкту нерухомого майна: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вулиця Вокзальна, будинок 52. Обєкт нерухомого майна: будівлі оздоровчого комплексу Кароліно, опис обєкта: Загальна площа (кв.м): 9871.5, Опис: будівлі оздоровчого комплексу Кароліно складаються в цілому з: № 15 - будинок відпочинку, загальною площею 156,0 кв.м., № 30 - будинок відпочинку, загальною площею 207,7 кв.м., № 33-49 - будинки відпочинку, загальною площею 749,7 кв.м., № 51-58 - будинки відпочинку, загальною площею 352,8 кв.м., № 59 - будинок відпочинку, загальною площею 81,2 кв.м., № 62 - будинок відпочинку, загальною площею 79,7 кв.м., № 68, 70, 115, 130 - будинки відпочинку, загальною площею 338,8 кв.м., № 75 - будинок відпочинку, загальною площею 112,9 кв.м., № 82 - будинок відпочинку, загальною площею 246,5 кв.м., № 83 - будинок відпочинку, загальною площею 167,2 кв.м., № 84 - будинок відпочинку, загальною площею 247,4 кв.м., № 85 - будинок відпочинку, загальною площею 136,7 кв.м., № 86 - будинок відпочинку, загальною площею 139,0 кв.м., № 87 - будинок відпочинку, загальною площею 136,7 кв.м., № 88 - будинок відпочинку, загальною площею 136,7 кв.м., № 89 - будинок відпочинку, загальною площею 320,9 кв.м., № 96-104, 125 - будинки відпочинку, загальною площею 1692, 0 кв.м., № 122 - будинок відпочинку, загальною площею 49,9 кв.м., № 124 - будинок відпочинку, загальною площею 50,0 кв.м., № 107 - душова, загальною площею 101,8 кв.м., № 108 - душова, загальною площею 99,2 кв.м., № 91, 92 - кінотеатр, загальною площею 83,8 кв.м., № 94 - будівля гральних автоматів, загальною площею 205,2 кв.м., № 105 - їдальня, загальною площею 2152,8 кв.м., № 23, 25, 26, 27 - бар, загальною площею 392,8 кв.м., № 29 - свердловина, загальною площею 5,8 кв.м., № 4 - будівля радіовузла, загальною площею 13,6 кв.м., № 8, 14, 50, 66 - санблоки, загальною площею 381,6 кв.м., № 21 - КНС, загальною площею 11,7 кв.м., № 22 - КНС, загальною площею 10,4 кв.м., № 95 - КНС, RRP-4HH7O9FPD загальною площею 11,1 кв.м., № 128 - склад, загальною площею 43,9 кв.м., № 129 - СТО, загальною площею 192,1 кв.м., № 110 - котельня, загальною площею 63,7 кв.м., № 111 - склад, загальною площею 66,0 кв.м., № 112 - склад, загальною площею 180,2 кв.м., № 114 - склад, загальною площею 135,9 кв.м., № 116 - трансформаторна підстанція, загальною площею 45,4 кв.м., № 123 - будинок охорони, загальною площею 10,0 кв.м., № 117 - майстерня, загальною площею 25,8 кв.м., № 118 - майстерня, загальною площею 142,9 кв.м., № 120 - майстерня, загальною площею 68,5 кв.м., № 121 - майстерня, загальною площею 25,5 кв.м., № 131 - резервуар для води, № 93 - естакада, № 5 - танцювальний майданчик, № 28 - автостоянка, № 31 - незавершене будівництво, № 32 - волейбольний майданчик /а.с. 58-62/.

А право власності відповідача відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, воно захищено ст.1 протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р. і обов'язкової до застосування з огляду на приписи ст.9 Конституції України та ст.10 ЦК України. Отже, на думку апеляційного суду, місцевий господарський суд вірно послався на сталу практику Європейського суду з прав людини та дійшов вірного висновку, що ТОВ Одесатурист є постійним землекористувачем земельної ділянки загальною площею 12,39 га. за державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 24.09.2001р. серії І-ОД № 000102, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 24, який є дійсним та залишається чинним для ТОВ ОДЕСАТУРИСТ, як для правонаступника АТ Одесатурист.

За таких обставин, доводи прокурора на думку колегії суддів апеляційного суду, є хибними та такими, що не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, тому підстави, передбачені ст.104 ГПК України для скасування рішення суду першої інстанції, відсутні, отже оскаржене рішення слід залишити без змін.

Відповідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення Господарського суду Одеської області від 19.07.2017 року у справі №916/1312/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до ст. 110 ГПК України може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 11.09.17р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя Г.І. Діброва

Суддя С.І. Колоколов