ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.09.2017 Справа № 24/5009/7947/11

Суддя Корсун В.Л., розглянувши скаргу керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області від 11.08.17 № 1-98-6645-вих-17 на рішення Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

за позовом: Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах Держави в особі: Фонду державного майна України (01601, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9);

до відповідача 1: Виконавчого комітету Бердянської міської ради (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, площа І Бердянської ради, 2);

до відповідача 2: Приватного акціонерного товариства Приазовкурорт (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Котляревського, буд. 12/24);

до відповідача 3: Бердянської міської ради (Запорізька область, м. Бердянськ);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство Бердянське бюро технічної інвентаризації (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мазіна, 21);

треті особа, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2:

- Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровлення (01019, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 39/41);

- Федерація профспілок України (01012, м. Київ, Майдан незалежності, буд. 2);

- Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (04070, м. Київ, вул. Борчів Тік, буд. 28);

- Запорізька обласна рада професійних спілок (69057, м. Запоріжжя, пл. Профспілок, буд. 5);

про визнання недійсними пунктів 6.7, 6.7.1, 6.7.2, 6.7.3, 6.7.4 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 200 від 17.04.2003р. Про оформлення права власності, визнання право власності та витребування із чужого незаконного володіння

заінтересовані особи: Бердянський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свободи, 60).

Представники сторін:

від прокуратури (скаржника): ОСОБА_1, посвідчення від 17.11.14 № 030389;

соловйова О.С., посвідчення від 15.10.15 № 036005;

від позивача: не зявився;

від відповідачів 1, 2, 3: не зявився;

від третьої особи (ПрАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровлення): ОСОБА_2, довіреність від 30.05.17 № 30-05/01;

від заінтересованої особи (орган ДВС): не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

15.08.17 до господарського суду Запорізької області звернувся керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області із скаргою від 11.08.17 № 1-98-6645-вих-17 на рішення Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Враховуючи перебування у відпустці судді-доповідача у справі № 24/5009/7947/11 ОСОБА_3, 15.08.17 автоматизованою системою документообігу суду здійснено повторний розподіл судової справи між суддями та визначено вищевказану скаргу по справі № 24/5009/7947/11 до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 15.08.17 по справі № 24/5009/7947/11 скаргу керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області від 11.08.17 № 1-98-6645-вих-17 прийнято до розгляду. Судове засідання призначено на 05.09.17 об 11 год. 20 хв.

Крім того, вказаною ухвалою судом визнано обовязковою явку в судове засідання призначене на 05.09.17 об 11-20 год. головного державного виконавця Васильєву Л.Ю. (чи ін. уповноваженого компетентного представника) Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області для надання пояснень (у т.ч. письмових) щодо вжиття заходів з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 23.06.17 по справі № 24/5009/7947/11.

04.09.17 на електрону пошту суду від Фонду соціального страхування України надійшло клопотання 04.09.17 № 8-31-285 про залучення Фонду до участі у справі в якості третьої особи.

У судовому засіданні 05.09.17 прокурори підтримали вимоги викладені у скарзі керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області від 11.08.17 № 1-98-6645-вих-17 з підстав наведених у зазначеній скарзі.

Представник ПрАТ ЛОЗПУ Укрпрофоздоровлення в судовому засіданні 05.09.17 проти скарги керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області від 11.08.17 № 1-98-6645-вих-17 заперечив повністю усно.

Представники сторін, третіх осіб КП Бердянське БТІ, Федерація профспілок України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в судове засідання призначене на 05.09.17 не зявились.

Головний державний виконавець Васильєва Л.Ю. (чи ін. уповноважений компетентний представник) Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області явку якої в судове засідання призначене на 05.09.17 об 11-20 год. ухвалою від 15.08.17 по справі № 24/5009/7947/11 судом було визнано обовязковою, в засідання призначене на 05.09.17 не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, пояснення щодо суті скарги та витребувані ухвалою документи суду не надала.

Суд розглянувши клопотання від 04.09.17 № 8-31-285 про залучення Фонду соціального страхування України до участі у справі в якості третьої особи, зясувавши правову позицію присутніх представників із вказаного питання, відмовив у його (клопотання) задоволенні через безпідставність.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходив з того, що згідно з вимогами ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача тільки до прийняття рішення господарським судом. А оскільки, рішення у справі № 24/5009/7947/14 вже прийнято і воно набрало законної сили 24.01.17, підстави для залучення Фонду соціального страхування України в якості третьої особи у суду відсутні. Тим більше, з урахуванням того, що Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (04070, м. Київ, вул. Борчів Тік, буд. 28) є третьою особою у цій справі та згідно з Витягом (станом на 05.09.17, тобто станом на час винесення цієї ухвали) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться в стані припинення із 17.12.15.

За приписами ст. 1212 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути наведену вище скаргу за наявними у справі матеріалами за відсутності представників сторін та представника органу державної виконавчої служби дії якого оскаржуються.

В ході розгляду скарги у цій справі по суті спору судом встановлено наступне.

04.05.12 рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 24/5009/7947/11 задоволено позовні вимоги Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі - Фонду державного майна України до відповідачів: 1 - виконавчого комітету Бердянської міської ради, 2 - Приватного акціонерного товариства Приазовкурорт, 3 - Бердянської міської ради. А саме, вказаним рішенням суд вирішив:

- визнати недійсними пункти 6.7, 6.7.1, 6.7.2, 6.7.3, 6.7.4 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 200 від 17.04.03 Про оформлення права власності;

- визнати право власності за державою України в особі ФДМУ на об'єкти нерухомого майна ПАТ Приазовкурорт за адресами: вул. Котляревського, 3, м. Бердянськ, Запорізька область, що складаються з основних будівель А, А1 та споруд, вул. Урицького, 3 - В, м. Бердянськ, Запорізька область, що складаються з основної будівлі А, А1, А2, прибудови а та споруд, вул. Жовтневій, 52 - А, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі А, прибудови а та споруд, вул. Дежньова, 2-А, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, А1 та споруд;

- витребувати із чужого незаконного володіння ПАТ Приазовкурорт об'єкти нерухомості за адресами: вул. Котляревського, 3, м. Бердянськ, Запорізька область, що складаються з основних будівель А, А1 та споруд, вул. Урицького, 3 - В, м. Бердянськ, Запорізька область, що складаються з основної будівлі А, А1, А2, прибудови а та споруд, вул. Жовтневій, 52 - А, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі А, прибудови а та споруд, вул. Дежньова, 2-А, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, А1 та споруд, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Видати наказ;

- стягнути з виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в доход Державного бюджету України 1 609,50 грн. судового збору. Видати наказ;

- стягнути з ПрАТ Приазовкурорт в доход Державного бюджету України 1609,50 грн. судового збору. Видати наказ.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.17 рішення господарського суду Запорізької області у справі № 24/5009/7947/11 від 04.05.12 скасовано в частині визнання права власності та витребування із чужого незаконного володіння ПрАТ Приазовкурорт об'єктів нерухомості за адресами: вул. Жовтневій, 52 - А, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі А, прибудови а та споруд, вул. Дежньова, 2-А, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, А1 та споруд. В цій частині прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання права власності та витребування із чужого незаконного володіння ПАТ Приазовкурорт об'єктів нерухомості за адресами: вул. Жовтневій, 52 - А, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі А, прибудови а та споруд, вул. Дежньова, 2-А, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, А1 та споруд. В іншій частині рішення у справі залишено без змін.

23.06.17 місцевим господарським судом на виконання рішення від 04.05.12 та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.17 у справі № 24/5009/7947/11 видані відповідні накази зі строк предявлення до виконання до 23.09.17, у т.ч. наказ про витребування із чужого незаконного володіння ПрАТ Приазовкурорт об'єктів нерухомості за адресами: вул. Котляревського, 3, м. Бердянськ, Запорізька область, що складаються з основних будівель А, А1 та споруд, вул. Урицького, 3 - В, м. Бердянськ, Запорізька область, що складаються з основної будівлі А, А1, А2, прибудови а та споруд, за яким стягувачем є Фонд державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ).

Заявою від 10.07.17 № 1-98-5684вих.17 Бердянська місцева прокуратура звернулась до Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області та просила на підставі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відкрити виконавче провадження за наказом господарського суду Запорізької області по справі № 24/5009/7947/11 про витребування у ПАТ «Приазовкурорт» обєктів нерухомості.

01.08.17 головним державним виконавцем Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 за результатом розгляду заяви Бердянської місцевої прокуратури про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Запорізької області від 23.06.17 по справі № 24/5009/7947/11 (про витребування майна із чужого незаконного володіння) винесено повідомлення від 01.08.17 № 16930 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Підставою для повернення виконавчого документа держвиконавцем зазначено п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а також те, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Прокурор не погодившись з такими діями головного державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 звернувся до суду із даною скаргою, в якій просить суд:

- визнати неправомірним рішення (повідомлення) головного державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 від 01.08.17 № 16930;

- зобовязати Бердянський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області прийняти до виконання наказ № 24/5009/7947/11, виданий господарським судом Запорізької області 23.06.17 про витребування майна.

В обґрунтування своєї скарги прокурор посилається на порушення держвиконавцем норм Закону України Про виконавче провадження.

Розглядаючи дану скаргу по справі по суті спору суд виходив з наступного.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами частин 2 - 4 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Статтею 115 ГПК України закріплено. що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження

від 02.06.16 № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України Про виконавче провадження закріплено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обовязковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1. ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Положеннями ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження закріплено, що виконавець зобовязаний: вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

За приписами абз. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску.

Згідно із абз. 8 ч. 2 ст. 26 вказаного Закону, від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Як вже зазначалось вище, Бердянська місцева прокуратура, в особі заступника керівника ОСОБА_6, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження звернулась до Бердянського міськрайоного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області із заявою від 10.07.17 № 1-98-5684вих.17 про відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду Запорізької області від 23.06.17 у справі № 24/5009/7947/11 (про витребування майна від ПрАТ «Приазовкурорт» на користь Фонду державного майна України).

За результатом розгляду вказаної заяви головним державним виконавцем Бердянського міськрайоного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 прийнято рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 01.08.17 (№ 16930).

Як вбачається із змісту зазначеного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 01.08.17 (№ 16930), останнє (повідомлення) прийнято на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно із п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо, зокрема, виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у т.ч. коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 60 Закону України Про виконавче провадження передбачено такий захід примусового виконання рішення, як передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі.

Так, згідно із ч. 1 ст. 60 зазначеного Закону, під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Судом враховано, що спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту встановленого ст. 16 ЦК України.

Так, п. 4 ч.1 ст. 16 ЦК України передбачено таких спосіб захисту, як відновлення становища, яке існувало до порушення. Зокрема, до вказаного способу захисту належить витребування майна (повернення майна, як рухомого так і нерухомого) з чужого незаконного володіння, яким керувався суд задовольняючи частково позов про витребування майна (обєктів нерухомості) від боржника (ПраТ «Приазовкурорт») на користь Фонду державного майна України.

Вбачається, що резолютивна частина рішення господарського суду Запорізької області від 04.05.12 у справі № 24/5009/7947/11 (з урахуванням постанови Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.17), яка дублюється у наказі господарського суду Запорізької області від 23.06.17 по справі № 24/5009/7947/11, передбачає таких спосіб виконання рішення, як витребування обєктів нерухомості із володіння ПрАТ Приазовкурорт (боржника) у власність держави в особі Фонду державного майна України (стягувача). При цьому, визначений у рішенні суду та в наказі спосіб захисту порушеного права передбачений нормами цивільного законодавства України.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що на стадії виконання рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння, останнє реалізуються шляхом вилучення та передачі стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, що відповідає заходу примусового виконання рішення, який передбачений п. 3 ст. 10 та ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд з викладеним, судом враховано, що чинним законодавством України, в т.ч. Законом України Про виконавче провадження, не визначено обовязку суду у виконавчому документі зазначати дослівно саме такі формулювання заходів примусового виконання, які наведені в Законі України Про виконавче провадження. Зокрема, щодо передачі майна (предметів, обєктів нерухомості тощо), яке підлягає поверненню від боржника до стягувача замість витребування із чужого незаконного володіння.

У рішенні Конституційного Суду України від 13.12.12 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

На підставі викладеного, враховуючи наведені вище обставини справи та приписи чинного законодавства, а також те, що відповідно до ст. 115 ГПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання, суд дійшов висновку, що у головного державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 були відсутні законні підстави для винесення повідомлення від 01.08.17 № 16930 про повернення наказу господарського суду Запорізької області по справі № 24/5009/7947/11 без прийняття до виконання із посиланням на п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження.

У звязку із чим, доводи скаржника в цій частині судом визнаються правомірними, а рішення (повідомлення) головного державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 від 01.08.17 № 16930 незаконним (неправомірним).

Також, прокурор (скаржником) у свої скарзі просить суд зобовязати Бердянський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області прийняти до виконання наказ господарського суду Запорізької області від 23.06.17 по справі № 24/5009/7947/11.

Судом враховано, що визнання незаконним рішення (повідомлення) головного державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 від 01.08.17 № 16930 не є тотожним до визнання вказаного повідомлення недійсним.

При цьому, судом прийнято до уваги, що прокурором вимогу про визнання недійсним повідомлення Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 01.08.17 № 16930 до суду не заявлено.

Отже, хоч повідомлення судом і визнано таким, що прийнято держвиконавцем незаконно, проте це не означає його автоматичну недійсність.

На підставі викладеного, враховуючи межі заявлених у скарзі вимог, а також те, що станом на час прийняття рішення по суті скарги судом в матеріалах справи відсутні докази того, що оскаржуване повідомлення скасоване (визнане недійсним), суд прийшов до висновку, що вимога скаржника в частині покладення на Бердянський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області обовязку прийняти до виконання наказ господарського суду Запорізької області від 23.06.17 по справі № 24/5009/7947/11 (про витребування майна (обєктів нерухомості) є передчасною та необґрунтованою.

У звязку із чим, судом скарга в цій частині відхиляється.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 21, 22,27, 29, 86, 1212 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області від 11.08.17 № 1-98-6645-вих-17 на рішення Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити частково.

Визнати незаконним (неправомірним) рішення (повідомлення) головного державного виконавця Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 від 01.08.17 № 16930.

В іншій частині скаргу відхилити.

Екземпляр ухвали надіслати на адресу сторін, третіх осіб, прокурора та Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

Суддя В.Л. Корсун