донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

04.09.2017 справа №905/1701/16

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 не зявились не зявились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька інноваційна компанія», м. Донецьк
на рішення господарського суду Донецької області
від08.06.2017 р.
у справі№905/1701/16 (суддя Бойко І.А.)
за позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОЕЛЕКТРОТЕХМОНТАЖ», м. Дніпропетровськ Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька інноваційна компанія», м. Донецьк
простягнення заборгованості у розмірі 104158,43 грн.

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОЕЛЕКТРОТЕХМОНТАЖ», м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська область звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька інноваційна компанія», м. Донецьк, Донецька область с позовною заявою вих.№1 від 05.05.2016 р. про стягнення основного боргу в розмірі 60588,96 грн., 3% річних у розмірі 3550,68 грн., інфляційні нарахування у розмірі 40018,79 грн. (а.с. 3-6).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки №04042014 від 04.04.2014р., додатку №1 від 04.04.2014р., видаткова накладна №53 від 22.05.2014р., довіреність №586 від 21.05.2014р., претензія №12 від 04.02.2016р., лист №813 від 24.02.2016р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.06.2016 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОЕЛЕКТРОТЕХМОНТАЖ, м. Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька інноваційна компанія, м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 104158,43 грн., а саме: основного боргу в сумі 60588,96 грн., 3% річних у розмірі 3550,68 грн., інфляційні нарахування у розмірі 40018,79 грн. задоволені частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька інноваційна компанія (83114, м. Донецьк, вул. Університетська, буд. 80-А; код ЕДРПОУ 33340192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОЕЛЕКТРОТЕХМОНТАЖ (49022, м. Дніпропетровськ, вул. Повітряна, буд. 2; код ЕДРПОУ 33784420) заборгованість у розмірі 60588,96 грн., 3% річних у розмірі 3550,68 грн., інфляційних витрат у розмірі 39424,63 грн., судовий збір у розмірі 1553,47 грн. В вимогах в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 594,16 грн. відмовлено (а.с.61-62).

Не погодившись з прийнятим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецька інноваційна компанія», м. Київ звернулось з апеляційною скаргою б/н від 08.05.2017 р., в якій останній просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016 р. за справою №905/1701/16 та прийняти нове яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. (а.с. 137-144).

В апеляційній скарзі скаржник посилається на ст.15 Господарського процесуального кодексу України та вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення рішення було грубо порушено норми процесуального права та як наслідок рішення прийнято господарським судом з порушенням правил територіальної підсудності, що відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України є в будь-якому випадку підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права та як наслідок справу розглянуто господарським судом за відсутністю відповідача, не повідомленого належним чином про місце засідання суду.

Також, апелянт стверджує, що господарський суд під час ухвалення рішення прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, а саме про існування заборгованості відповідача за договором поставки №04042014 від 04.04.2014 р., також на безпідставність посилання на видаткову накладну №53 від 22.05.2014 р., як нібито на доказ узгодженості нової загальної вартості обладнання та платежу за договором. Таким, чином, під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції було допущено недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими і як наслідок невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, що відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Також скаржник стверджує, що судом першої інстанції було допущено порушення або неправильне застосування норм матеріального права, а саме здійснено неправильний розрахунок суми збитків від інфляції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2017р. було сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді: Радіонова О.О., Марченко О.А. (а.с.95).

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 27.06.2017р. було відновлено пропущений процесуальний строк, прийнято апеляційну скаргу у справі №905/1701/16 до провадження, справу призначено до розгляду на 17.07.2017 р. на 14:00 год. (а.с.96).

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії - ОСОБА_4 для подальшого розгляду справи розпорядженням керівника апарату ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 14.07.2017 № 1233 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів сформовано склад колегії суддів: головуючий Чернота Л.Ф., судді Марченко О.А., Зубченко І.В (а.с.121-122).

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 17.07.2017 р. з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, для надання додаткових документів, пояснень та відзивів судова колегія ОСОБА_1 апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України на 04.09.2017 р.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_6. для подальшого розгляду справи розпорядженням керівника апарату ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 01.09.2017 №1538 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів сформовано склад колегії суддів : головуючий Чернота Л.Ф., судді Зубченко І.В., Радіонова О.О. (а.с. 135-136).

Представники сторін в судове засіданні 04.09.2017 р. не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.131-134), у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без участі представників сторін, що не скористалися правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального права України складено протокол судового засідання (а.с.137).

В матеріалах справи містяться ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 29.06.2017 р. та від 18.07.2017 р. про те що, ухвала про порушення провадження у справі від 27.06.2017 відкладення розгляду справи від 17.07.2017 р. по справі №905/1701/16 не приймається до пересилання відповідачу на підставі листа Харківської дирекції Поштамт-ЦПЗ №1 від від 19.05.2017 р. №07-14-469 та від 04.07.2017 р. №07-14-545 (а.с. 117, 129).

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 27.06.2017 р. та ухвала про відкладення розгляду справи на 17.07.2017 р. по справі № 905/11701/16 була розміщена на сторінці ОСОБА_1 апеляційного господарського суду офіційного веб-сайту Судова влада України в мережі Інтернет (а.с. 118,130).

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №905/1701/16.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2017 р. не відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Донецька інноваційна компанія (покупець) в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі статуту, з однієї сторони та Товариства з обмеженою відповідальністю Електротехнічна компанія ЕКНІС-УКРАЇНА (постачальник), в особі генерального директора ОСОБА_8, що діє на підставі Статуту) з другої сторони був укладений договір поставки №04042014 (надалі договір), відповідно до якого постачальник постачає покупцю електротехнічне обладнання (надалі обладнання), за типами, ціною, технічними характеристиками та в кількості згідно з Додатком №1, який є невідємною частиною договору, а покупець зобовязується прийняти та оплатити обладнання відповідно до умов договору (п.1.1. договору).

Відповідно до протоколу №1/04/16 від 20.04.2016р. загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКНІС-УКРАЇНА змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю ДНІПРОЕЛЕКТРОТЕХМОНТАЖ. У звязку з цим до правоустановчих документів відповідача були внесені відповідні зміни, про що свідчать Витяг з ЄДРПОУ станом на 22.04.2016р. та статут (а.с.36-42).

Пунктом п.2.1. договору передбачено, що ціна за одиницю обладнання вказана в додатку №1 (а.с.16-18). Загальна вартість обладнання складає 398448,30 грн., крім того ПДВ 20% 79689,66 грн. Разом становить 478 137,96 грн. Ціна за одиницю обладнання та загальна вартість обладнання визначені на умовах DDP за адресою: м. Єнакієво, у відповідності до правил ІНКОТЕРМС 2010.

Оплата обладнання здійснюється шляхом перерахування безпосередньо на рахунок постачальника грошових коштів у два етапи: І етап попередня оплата 50% від загальної вартості обладнання у розмірі 239068,98 грн., в тому числі ПДВ 39844,83 грн. протягом 5 (робочих) днів від дати підписання договору обома сторонами; ІІ етап остаточна оплата 50% від загальної вартості обладнання у розмірі 239068,98 грн., в тому числі ПДВ 39844,83 грн. протягом 10 (робочих) днів від дати отримання обладнання покупцем, згідно п.п. 2.2., 2.2.1., 2.2.2. договору.

Умовами п.2.4. договору передбачено, що зобовязання по оплаті вважаються виконаними покупцем з моменту надходження коштів на рахунок постачальника.

Згідно п.3.2. договору, постачальник постачає обладнання не пізніше ніж 7 (сім) робочих тижнів від дати отримання попередньої оплати за І (першим) етапом за умовами виконання покупцем п.2.2. та п.2.3. договору.

Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2014р., а в частині виконання зобовязань до повного і належного виконання цих зобовязань, відповідно до п.9.1. договору.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами підписано додаток №1 специфікація до договору №04042014 від 04.04.2014р., відповідно до яких узгодили найменування, кількість та ціну продукції (а.с.16-18).

Факт передачі продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Донецька інноваційна компанія, підтверджується видатковою накладною №53 від 22.05.2014р. на загальну суму 538 726,92 грн., належним чином засвідчена копія якої міститься у матеріалах справи (а.с.19).

Вищевказана накладна підписана сторонами без заперечень. Повноваження представника отримувача підтверджено відповідною довіреністю №586 від 21.05.2014р., належним чином засвідчена копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.80).

У звязку із невиконанням відповідачем своїх зобовязань за видатковою накладною позивачем на його адресу була відправлена претензія №12 від 04.02.2016р. (а.с.21).

Умовами ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

Пунктами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України істановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 Цивільного кодексу України визначає обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Саме узгоджена сторонами сума в договорі та специфікації в розмірі 478137,96 грн. й була сплачена відповідачем 11.04.2014 року. Тобто на пятий робочий день після укладення договору, на адресу позивача, й не лише 50% передплати, як це передбачено п.2.1 договору, а 100% передплати. Відтак, відповідач зняв з себе відповідальність за майбутні коливання курсу валют, оскільки грошові кошти були передані у власність позивача у розмірі 100% передплати ще до моменту поставки обладнання.

Крім того, відповідно до абз.3 п.2.3 договору поставки підставою для зміни ціни за одиницю обладнання, його загальної вартості та розміру відповідного платежу є письмове повідомлення (факсом, засобами електронної пошти) постачальника про нову ціну, загальну вартість та розмір платежу (а.с.11).

Однак, позивач не надав до суду першої інстанції належних доказів, які б підтверджували повідомлення надісланого на адресу відповідача про зміну ціни обладнання, її загальної вартості або платежу, що в свою чергу призвело до порушення положень договору саме з боку позивача та необґрунтованості вимог щодо стягнення різниці між сплаченою сумою та новою загальною вартістю обладнання.

Також, в абз. 5 п.2.3 вищенаведеного договору зазначається на оформлення змін в договорі щодо ціни обладнання, її загальної вартості та розміру платежу шляхом направлення постачальником відповідної додаткової угоди на протязі 10 календарних днів з моменту здійснення оплати, а відповідач повинен відповідно підписати Додаткову угоду та доказів її направлення на адресу відповідача, що також є доказом відсутності узгодженості сторін змін щодо загальної вартості обладнання та розміру платежу за договором.

Посилання позивача та суду першої інстанції на видаткову накладну №53 від 22.05.2014 року, як на доказ узгодженості нової загальної вартості обладнання та платежу за договором, є безпідставними, оскільки видаткова накладна за своїм юридичним змістом є документом, який підтверджує лише передачу товарно-матеріальних цінностей, а не узгодженість сторін щодо вартості обладнання, яке передається за цією накладною. Крім того, особа яка уповноважена за довіреністю на отримання обладнання за видатковою накладною №53 від 22.05.2014 року, не обізнана щодо змісту договору поставки №04042014 від 04.04.2014 року та відповідно ціни обладнання, відтак підписуючи накладну дана особа лише підтверджує факт отримання обладнання відповідної кількості та найменування.

У даному випадку видаткова накладна не може вважатися належним повідомленням відповідача про зміну ціни за одиницю обладнання. Оскільки за змістом відсутній курс Міжбанку станом на попередній день до дати зміни ціни постачальником. А тому, відсутній розрахунок нової ціни обладнання

Приписами ст.632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, відповідно до ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України.

Таким чином, судова колегія вважає, що під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції було допущено недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими і як наслідок невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи. А тому, відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «ДНІПРОЕЛЕКТРОТЕХМОНТАЖ» просить стягнути на їх користь з ТОВ «Донецька інноваційна компанія» заборгованість по оплаті за договором поставки №04042014 від 04.04.2014 р. у розмірі 60 588,96 грн., індексацію на індекс інфляції 40 018,79 грн., 3% річних в розмірі 3 550,68 грн. Дослідивши матеріали справи судова колегія зазначає наступне.

У випадку, якщо у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, то і нарахування відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України необґрунтовані.

Щодо територіальної підсудності судова колегія зазначає наступне.

Умовами ст. 15 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецька інноваційна компанія» (місцезнаходження за даними ЄДРПОУ: 83114, Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, буд. 80-А, місцезнаходження офісу у м. Донецьк: 83003, проспект Ілліча, 93, місцезнаходження офісу у м. Київ: 01133, м. Київ, вул. Колекторна, 3-а, оф.402. Тобто, зареєстрований відповідач у м. Донецьк, також при укладанні договору поставки №04042014 від 04.04.2014 р. юридична адреса відповідача (покупець) значиться 83114, м. Донецьк, вул. Університетська, 80 (договір скріплено печаткою та підписом ОСОБА_9 ОСОБА_7), а відтак розгляд справи правомірно здійснено у господарському суді Донецької області.

В своїй апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецька інноваційна компанія» посилається на той факт, що про розгляд справи №905/1701/16 його не було повідомлено належним чином.

Судова колегія ретельно дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

16.05.2016 господарським судом Донецькоъ області було порушено провадження по справі №905/1701/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОЕЛЕКТРОТЕХМОНТАЖ» про розгляд справи не було належним чином повідомлено відповідача за адресою: ані зареєстрованою за даними ЄДРПОУ, тобто м. Донецьк, а саме не було складено відповідний ОСОБА_1 та розміщення на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-сайту Судова влада України в мережі Інтернет, ані за місцезнаходженням у м. Києві, а саме, вул. Колекторна, 3-а, оф. 402, є лише конверти відправлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: 01133, м. Київ, ОСОБА_10ОСОБА_11, 26, оф.901 (а.с.66-67). Дану роздруківку до суду першої інстанції представив позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОЕЛЕКТРОТЕХМОНТАЖ», в якій зазначено, на його думку вірні контакти Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька інноваційна компанія», а саме: 01133, м. Київ, б. ОСОБА_11, 26 (а.с.56). Тому, порушено вимоги Інформаційного листа Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», затвердженої Вищим господарським судом України від 12.09.2014 р. №01-06/1290/14.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів зазначає, що висновки викладені у оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи.

За матеріалами справи наявний наказ про примусово виконання рішення від 21.06.2016 р. (а.с.65) У судове засідання представники сторін не з»явилися, жодних доказів щодо пред»явлення до виконання наказу не надано. Тому, апеляційна інстанція розглядала апеляційну скаргу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька інноваційна компанія», м. Донецьк задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2016 року у справі №905/1701/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОЕЛЕКТРОТЕХМОНТАЖ» (Код , 49022, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул. Повітряна, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька інноваційна компанія» (Код , 02660, м. Київ, вул. Колекторна, 3-а, оф.402) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1760, 00 грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді І.В.Зубченко

ОСОБА_4

Надруковано :5 прим: 1 позивачу,1 відповідачу,1 відповідачу (на сайті),1 у справу,1 ГСДО