ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2017р. Справа № 917/1194/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМД", місцезнаходження; 53040, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Шевченківське, вул. Польова, буд. 33; для листів: 50089, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Маршака, 15а

до Приватного акціонерного товариства "Рижівський гранітний кар"єр", 39800, Полтавська область, м.Горішні плавні, вул.Горького, уд.151

про стягнення 6 273 975 грн. 79коп.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 5 від 29.08.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, ордер ПТ № 014175 від 17.08.2017р.;

ОСОБА_3 (повноваження не підтверджені)

Розглядається позовна заява про стягнення 6 273 975 грн. 79 коп., у тому числі 2 867 872,33 грн. основного боргу за договором про відступлення прав вимоги № 14/05-1 від 14.05.2009р., 380 287,73 грн. пені, 423 895,10 грн. 5% річних, 2 601 920,63 грн. інфляційних, нарахованих відповідно до умов договору про узгодження виконання зобов"язань від 27.12.2010р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.07.2017р. справу прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, призначено до розгляду в судове засідання на 10.08.2017р.

10.08.17р. позивач на виконання вимог суду надав докази сплати судового збору (вх. № 9942). Крім того, позивачем на вимогу суду були наданні для огляду оригінали документів, які додані до позовної заяви.

Відповідач 10.08.2017 р. через канцелярію суду надав відзив, в якому проти позову заперечує, посилаючись на відсутність коштів у зв"язку з тяжким фінансовим становищем (вх. № 9903 від 10.08.2017 р.).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.08.2017р. розгляд справи відкладено на 17.08.2017р.

15.08.2017р. позивач на виконання вимог суду надав пояснення по справі (вх. № 10086 від 15.08.2017р.).

17.08.2017 р. відповідач через канцелярію суду надав заяву про скасування довіреності представника, що представляв інтереси в попередньому засіданні суду (вх. № 10173 від 17.08.2017 р.).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.08.2017р. розгляд справи відкладено на 31.08.2017р. за клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи.

31.08.2017р. відповідач через канцелярію суду надав відзив, в якому проти позову заперечує, посилаючись на відсутність відсутність боргу та недійсність договору про відступлення прав вимоги (вх. № 10855 від 31.08.2017 р.).

В судове засідання 31.08.2017р., окрім представника відповідача ОСОБА_2, особа якого та підтвердження його повноважень було встановлено судом в судовому засіданні 17.08.2017р., з"явився ОСОБА_3, вказуючи про наявність у нього повноважень представляти інтереси відповідача, у тому числі у суді.

В підтвердження повноважень ОСОБА_3 надав довіреність від 14.06.2017р. за підписом голови правління ОСОБА_4

З огляду на те, що в матеріалах справи наявна копія наказу № 01/08-2017 від 16.08.2017р. за підписом ОСОБА_5 про скасування довіреностей, що видані в період з 01.01.2017р. по 16.08.2017р., а також відомості з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в яких зроблено запис про призначення ОСОБА_5 тимчасово виконуючим обобв"язки, відсутність відомостей про видачу ОСОБА_3 нової довіреності після скасування довіреності від 14.06.2017р. суд дійшов висновку, що повноваження останнього на представлення інтересів відповідача не підтверджені.

При цьому, суд відхиляє посилання ОСОБА_3 та позивача на те, що ОСОБА_2 немає права представляти інтереси відповідача, так як станом на дату прийняття рішення в державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені зміни щодо керівника юридичної особи та змінено склад підписантів, зокрема виключено ОСОБА_5 (вказане підтверджується відомостями з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданими за запитом суду станом на 31.08.2017р.), оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про визнання недійсним договору про надання правової допомоги від 16.08.2017р., на підставі якого адвокат ОСОБА_2 взяв на себе зобов"язання представляти інтереси відповідача у господарському суді Полтавської області.

В судовому засіданні 31.08.2017р. представник відповідача заявив усне клопотання про витребування від позивача оригінали договору поставки № 12/06/07 від 12.06.2007р., договору підряду № 30/10/07 від 30.10.2007р., договору про відступлення вимоги № 14/05-1 від 14.05.2009р.

В обгрунтування клопотання представник відповідача послався на те, що дані докази викликають сумніви у своїй достовірності та те, що вони відсутні на підприємстві відповідача.

Щодо вказаного клопотання суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Згідно пункту 2.2 Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу. Якщо одним з учасників судового процесу подано засвідчені ним копії документів, а інший з цих учасників заперечує відповідність їх оригіналам, то господарський суд зобов'язаний витребувати такі оригінали для огляду у особи, яка їх подала.

Копії договору поставки № 12/06/07 від 12.06.2007р., договору підряду № 30/10/07 від 30.10.2007р., договору про відступлення вимоги № 14/05-1 від 14.05.2009р., завірені належним чином, позивачем додані до позовної заяви, оригінали - надані суду для огляду в судовому засіданні 10.08.2017р.

За змістом ст. 38 ГПК України, суд може витребувати докази, за клопотанням особи, у разі неможливості самостійного надання цих доказів цією особою.

При цьому, обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання (пп. 2.1 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно із ч. 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Відповідач, заявляючи клопотання, зазначив про те, що дані докази відсутні на його підприємстві, проте не вказав на неможливість самостійно надати докази, відсутнє будь-яке обґрунтування неможливості самостійно надати ці докази, відсутнє документальне підтвердження звернення до позивача з метою надання цих доказів та відсутня відмова у наданні відповідачу відповідних доказів.

З огляду на вказане вище, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача.

Крім того, відповідачем було заявлене усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості подати висновок судової експертизи в підтвердження відсутності заборгованості за договорами поставки № 12/06/07 від 12.06.2007р. та підряду № 30/10/07 від 30.10.2007р., що призначалася у справі № 2а-45814/09/1690.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача за обгрунтуванням, наведеним у мотивувальній частині рішення.

Представник позивача у засіданні підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві за вх. № 10855 від 31.08.2017 р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

14 травня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Беллона ІК» -Кредитор та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДМД» - Новий кредитор був укладений Договір про відступлення права вимоги № 14/05-1.

Умовами договору сторони визначили, зокрема, наступне:

- п.1.1. За цим договором КРЕДИТОР відступає, а НОВИЙ КРЕДИТОР приймає право вимоги оплати за договорами підряду № 30/10/07 від 30 жовтня 2007 року та поставки № 12/06/07 від 12 червня 2007 року (далі "Основне зобов'язання") до відкритого акціонерного товариства "РИЖІВСЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР'ЄР", місцезнаходження: 39800, Полтавська область, місто Комсомольську вул. Горького, будинок 151, код за (далі за текстом БОРЖНИК).

- п.1.2. За даними договорами відступається право вимоги на суму основного боргу в розмірі 2 867 872,33 грн.. .

- 1.3. Право вимоги КРЕДИТОРА до БОРЖНИКА на суму основного боргу в розмірі 2 867 872,33 грн. за договорами № 30/10/07 від 30 жовтня 2007 року та № 12/06/07 від 12 червня 2007 підтверджується наступними видатковими накладними, які є невід'ємною частиною цього договору і передаються КРЕДИТОРОМ НОВОМУ КРЕДИТОРОВІ в момент його підписання:

Накладна № 30/11-1 від 30.11.2007 року на суму 93 504,00 грн.

Накладна №29/10-1 від 29.10.2007 року на суму 89 040,00 грн.

Накладна № 13/12-1 від 13.12.2007 року на суму 5 300,00 грн.

Акт виконаних робіт від 30.10.2007 року на суму 399 960,19 грн.

Акт виконаних робіт від 30.11.2007 року на суму 921 058,14 грн.

Акт виконаних робіт від 31.01.2007 року на суму 970 200,00 грн.

Акт виконаних робіт від 29.02.2007 року на суму 450 000,00 грн.

- п.2.1. Ціна за цим договором становить 2 867 872,33 гри. (два мільйони вісімсот шістдесят сім тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 33 коп.

- п.3.1. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного його виконання.

- п. 4.1. Підписанням цього договору Сторони підтверджують передачу КРЕДИТОРОМ НОВОМУ . КРЕДИТОРУ оригіналів документів на підтвердження права вимоги, а саме оригінали договорів № 30/10/07 від ЗО жовтня 2007 року та № 12/06/07 від 12 червня 2007 року та оригіналів видаткових накладних, визначених п.1.3. цього договору.

- п.4.2. Одночасно з підписанням цього договору КРЕДИТОР передає НОВОМУ КРЕДИТОРУ повідомлення до БОРЖНИКА про відступления права вимоги за Основним зобов'язанням. Обов'язок направлення повідомлення БОРЖНИКУ покладається на НОВОГО КРЕДИТОРА.

Позивач вказує, що відповідно до умов п.4.2 ОСОБА_6 про відступлення права вимоги № 14/05-1 від 19.05.2009р. він вручив Відкритому акціонерному товариству «Рижівський гранітний кар'єр» Повідомлення № 1 про відступлення права вимоги під підпис 18 травня 2009р. вхідний номер 249/3.

27 грудня 2010 року між ТОВ «ДМД» та ВАТ «Рижівський гранітний кар'єр» було укладено Договір про узгодження виконання зобов'язань.

Умовами вказаного договору сторони визначили, зокрема, наступне:

- п. 1.1. За цим ОСОБА_6 Боржник повністю визнає свою заборгованість, що виникла за договорами поставки та підряду, укладеними Боржником за № 08/05/07 від 08.05.2007р. та №05/01/07 від 05.01.2007р. з ТОВ «Торговельна компанія «Еліт-Сервіс», №30/10/07 від 30.10.2007р. та №12/06/07 від 12.06.2007р. з ТОВ «Беллона ІК», №01/09/08 від 01.09.2008р. та №30/09/08 від 30.09.2008р. з ТОВ «Укртехмаш Лімітед», а також заборгованість, що виникла безпосередньо перед Кредитором за договором купівлі-продажу та договором позики №2 від 21.02.2005р. на загальну суму 8 355 584,58 гри. (вісім мільйонів триста п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири гривні 58 копійок) (далі за текстом - Грошове зобов'язання).

- п.1.2. Боржник визнає в повному обсязі та приймає право вимоги Кредитора на виконання грошового зобов'язання, відступлене йому на підставі ОСОБА_6 про відступлення права вимоги, а саме: №14/05-3 від 14.05.2009р., укладеного між Кредитором та ТОВ «Укртехмаш Лімітед», №14/05-2 від 14.05.2009р., укладеного між Кредитором та ТОВ «Торговельна компанія «Еліт-сервіс», №14/05-1 від 14.05.2009р., укладеного між Кредитором та ТОВ «Беллона ІК», на загальну суму 8 197 776,73 гри. (вісім мільйонів сто дев'яносто сім тисяч сімсот сімдесят шість гривень 73 копійки) та право вимоги Кредитора на виконання грошового зобов'язання, що виникло безпосередньо перед Кредитором за договором купівлі-продажу та безвідсоткового займу №1 від 01.07.2005р. та №2 від 21.02.2005р. в сумі 157 807, 85 гри. (сто п'ятдесят сім тисяч вісімсот сім гривень 85 копійок).

- п.2.1. ОСОБА_6 Кредитор надає Боржнику відстрочку виконання грошового зобов'язання, визначеного п.1.1. ОСОБА_6, терміном на 2 (два) роки 6 (шість) місяців, до 30.06.2013р., з моменту укладення цього ОСОБА_6.

- п.3.2. При простроченні виконання грошового зобов'язання Боржник сплачує штраф у розмірі 5 (п'ять) відсотків річних від простроченої суми визначеної п.1.1. даного ОСОБА_6, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу та втрати від інфляції.

- п.4.1. Цей Договір набирає чинності з моменту його укладання (підписання та скріплення печатками) і діє до повного виконання Боржником своїх зобов'язань, визначених п. 1.1, п. 1.2 цього ОСОБА_6.

- п.4.3. Додаткові угоди та додатки до цього ОСОБА_6, в тому числі документи первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують здійснення господарських операцій визначених п. 1.1. цього договору, є його невід'ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані відповідальними особами та скріплені їх печатками.

09 квітня 2013 pоку між ТОВ «ДМД» та ПАТ «Рижівський гранітний кар'єр» було укладено Додатковий договір № 1 до ОСОБА_6 про узгодження виконання зобов'язань від 27 грудня 2010 року, яким сторони подовжили термін виконання зобов'язань до 31.07.2014р.

Оскільки у визначений термін відповідач заборгованість не сплатив, вважаючи свої права порушеними позивачем звернувся до суду з позовом про стягнення забогованості з відповідача, зокрема, 2 867 872,33 грн. основного боргу за договором про відступлення прав вимоги № 14/05-1 від 14.05.2009р., 380 287,73 грн. пені, 423 895,10 грн. 5% річних, 2 601 920,63 грн. інфляційних.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує на відсутність боргу за договорами поставки № 12/06/07 від 12.06.2007 року та підряду № 30/10/07 від 30.10.2007 року, а також недійсність договору про узгодження виконання зобов'язань від 27 грудня 2010 року.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем між Товариством з обмеженою відповідальністю «Беллона ІК» та відповідачем по справі існували відносини, що виникли з договорів поставки та підряду.

В матеріали справи позивачем надані докази виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Беллона ІК» зобов"язань за договорами № 30/10/07 від 30 жовтня 2007 року та № 12/06/07 від 12 червня 2007, зокрема:

Накладна № 30/11-1 від 30.11.2007 року на суму 93 504,00 грн.

Накладна №29/10-1 від 29.10.2007 року на суму 89 040,00 грн.

Накладна № 13/12-1 від 13.12.2007 року на суму 5 300,00 грн.

Акт виконаних робіт від 30.10.2007 року на суму 399 960,19 грн.

Акт виконаних робіт від 30.11.2007 року на суму 921 058,14 грн.

Акт виконаних робіт від 31.01.2008 року на суму 970 200,00 грн.

Акт виконаних робіт від 29.02.2008 року на суму 450 000,00 грн.

Факт поставки товарів за переліченими вище накладними та факт виконання робіт за вказаними вище актами відповідачем в процесі розгляду не спростовувався.

Докази сплати вартості товарів за переліченими вище накладними та вартості робіт за вказаними вище актами в матеріали справи не надані.

Обов'язок доказування та подання доказів, відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Як на доказ відсутності заборгованості відповідач у відзиві посилається на те, що судовим рішенням у справі №2а-45814/09/1670, що набрало законної сили, встановлено наступне: оплата здійснена ВАТ «Рижівський гранітний кар'єр» в безготівковому порядку, що підтверджується виписками з банку за 13.06.2007 року, 01.08.2007 року, 08.08.2007 року, 18.10.2007 року, 21.11.2007 року, 07.12.2007 року та Актом звіряння взаєморозрахунків станом на 30.09.2008 року.

Проте, в процесі розгляду даної справи, відповідачем не надані ані виписки з банку, які досліджувалися у справі №2а-45814/09/1670, а ні платіжні документи, на підставі яких сформовані банківські виписки.

При цьому, встановлення факту оплати відповідачем у справі №2а-45814/09/1670 не може вказувати на відсутність заборгованості відповідача перед ТОВ «Беллона ІК», адже відносини між сторонами щодо поставки та виконання робіт існували і після врахованої судом у справі №2а-45814/09/1670 останньої оплати - 07.12.2007 року, зокрема за актами за накладною № 13/12-1 від 13.12.2007 року на суму 5 300,00 грн., Актами виконаних робіт від 31.01.2008 року на суму 970 200,00 грн. та від 29.02.2008 року на суму 450 000,00 грн.

Крім того, суд наголошує, що у справі №2а-45814/09/1670 мова йде саме про факт оплати, розмір оплати не визначений, наявне лише посилання на виписки банку, тобто наявність вказаного судового рішення не звільняє відповідача від доказування своїх заперечень, зокрема в частині відсутності заборгованості за договорами № 30/10/07 від 30 жовтня 2007 року та № 12/06/07 від 12 червня 2007.

При цьому, суд звертає увагу, що належним доказом підтвердження сплати заборгованості є відповідний платіжний документ, в разі безготівкового розрахунку, таким документом є платіжне доручення.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Частиною 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на зазначене вище, усне клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи для надання можливості подати висновок судової експертизи в підтвердження відсутності заборгованості за договорами поставки № 12/06/07 від 12.06.2007р. та підряду № 30/10/07 від 30.10.2007р., що призначалася у справі № 2а-45814/09/1690 судом відхилене, оскільки такий висновок, що наданий експертами в процесі розгляду іншої справи для роз"яснення питань, що виникли саме при розгляді справи № 2а-45814/09/1690, не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.35 ГПК України в підтвердження сплати заборгованості.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що ні в договорі підряду № 30/10/07 від 30 жовтня 2007р., ні в договорі поставки № 12/06/07 від 12 червня 2007р., немає заборони щодо передачі прав вимоги іншому кредитору.

Крім того, п.п. 10.5 договору підряду № 30/10/07 від 30 жовтня 2007р. передбачено, що кожна із сторін має право передавати свої права та / або зобов'язання за даним договором третім особам без попередньої письмової на те згоди іншої сторони.

П.п. 10.3 договору поставки № 12/06/07 від 12 червня 2007р. також передбачено, що кожна із Сторін має право передавати свої права та / або зобов'язання за даним ОСОБА_6 третім особам без попередньої письмової на те згоди іншої Сторони.

Таким чином, сторони у договорах узгодили поставки врегулювали право передавати свої права та / або зобов'язання за даним ОСОБА_6 третім особам без попередньої письмової на те згоди іншої Сторони.

Реалізуючи дане право ТОВ «Беллона ІК» відповідно до договору про відступлення права вимоги № 14/05-1 від 14 травня 2009 року відступила позивачу право вимоги оплати за договорами підряду № 30/10/07 від 30 жовтня 2007 року та поставки № 12/06/07 від 12 червня 2007 року до відповідача на суму основного боргу в розмірі 2 867 872,33 грн.

Посилання відповідача у відзиві на недійсність договору про відступлення права вимоги № 14/05-1 від 14 травня 2009 року судом відхиляються як необгрунтовані, оскільки:

- Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;

- доказів визнання договору про відступлення права вимоги № 14/05-1 від 14 травня 2009 року у судовому порядку відповідачем не надано. На запитання суду щодо наявності позову, судової справи чи рішення про визнання вказаного договору недійсним представник відповідача в судовому засіданні 31.01.2017р. повідомив про їх відсутність;

- суд відповідно до положень ст. 83 ГПК України не має права виходити за межі позовних вимог, зокрема, встановлювати питання недійсності договору, без клопотання заінтересованої сторони. В свою чергу, відповідач із зустрічним позовом, зокрема, про визнання недійсним договору, не звертався; клопотання про вихід за межі позовних вимог заінтересованої сторони відсутні.

Таким чином, договір про відступлення права вимоги № 14/05-1 від 14 травня 2009 року судом береться до уваги як правомірний.

В підтвердження наявності боргу ТОВ «Беллона ІК» надані позивачу накладна № 30/11-1 від 30.11.2007 року на суму 93 504,00 грн., накладна №29/10-1 від 29.10.2007 року на суму 89 040,00 грн., накладна № 13/12-1 від 13.12.2007 року на суму 5 300,00 грн., Акт виконаних робіт від 30.10.2007 року на суму 399 960,19 грн., Акт виконаних робіт від 30.11.2007 року на суму 921 058,14 грн., Акт виконаних робіт від 31.01.2007 року на суму 970 200,00 грн., Акт виконаних робіт від 29.02.2007 року на суму 450 000,00 грн.

Копії вказаних документів додані позивачем до позову, оригінали оглянуті судом в засіданні суду 10.08.2017р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як встановлено судом, на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Беллона ІК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДМД» договору відступлення права вимоги відбулася заміна особи у зобов'язанні, яке виникло з договору підряду та договору поставки.

Під час укладення ОСОБА_6, сторони у п.4.1 погодили, що одночасно з підписанням цього договору КРЕДИТОР передає НОВОМУ КРЕДИТОРУ повідомлення до БОРЖНИКА про віступления права вимоги за Основним зобов'язанням. Обов'язок направлення повідомлення БОРЖНИКУ покладається на НОВОГО КРЕДИТОРА.

За твердження позивача, яке не спростовувалося відповідачем в процесі розгляду справи, відповідно до умов п.4.2 ОСОБА_6 про відступлення права вимоги № 14/05-1 від 19.05.2009р. Новий кредитор вручив Відкритому акціонерному товариству «Рижівський гранітний кар'єр» Повідомлення № 1 про відступлення права вимоги під підпис 18 травня 2009р. вхідний номер 249/3.

Про факт обізнаності відповідачем про відступлення права вимоги свідчить також підписання ним актів звірки та подальше укладення договору про узгодження виконання зобов'язань.

Так, у зв"язку з несплатою боргу, зважаючи на визнання його розміру у відповідаі на претензію позивача, 27грудня 2010 року між ТОВ «ДМД» та ВАТ «Рижівський гранітний кар'єр» було укладено Договір про узгодження виконання зобов'язань, за умовами якого сторони визначили, що Боржник повністю визнає свою заборгованість, що виникла за договорами поставки та підряду, укладеними Боржником за № 08/05/07 від 08.05.2007р. та №05/01/07 від 05.01.2007р. з ТОВ «Торговельна компанія «Еліт-Сервіс», №30/10/07 від 30.10.2007р. та №12/06/07 від 12.06.2007р. з ТОВ «Беллона ІК», №01/09/08 від 01.09.2008р. та №30/09/08 від 30.09.2008р. з ТОВ «Укртехмаш Лімітед», а також заборгованість, що виникла безпосередньо перед Кредитором за договором купівлі-продажу та договором позики №2 від 21.02.2005р. на загальну суму 8 355 584,58 гри. (вісім мільйонів триста п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири гривні 58 копійок) (далі за текстом - Грошове зобов'язання) (п.1.1.).

Кінцевий строк сплати заборгованості згідно Додаткового договору № 1 до ОСОБА_6 про узгодження виконання зобов'язань від 27 грудня 2010 року сторони встановили до 31.07.2014р.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Докази того, що відповідач здійснив оплату заборгованості у визначений ОСОБА_6 про узгодження виконання зобов'язань строк в матеріалах справи відсутні.

За даних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 867 872,33 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов"язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов"язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у розі порушення боржником зобов"язання.

Ч.6 ст.231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

П.3.2 договору про узгодження виконання зобов"язань встановлено, встановлено, що при простроченні виконання грошового зобов'язання Боржник сплачує штраф у розмірі 5 (п'ять) відсотків річних від простроченої суми визначеної п.1.1. даного ОСОБА_6, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу та втрати від інфляції.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та п.3.2 договору позивачем заявлено до стягнення 380 287,73 грн. пені за період з 01.08.2014р. по 31.01.2015р. (згідно заяви про уточнення (пояснення), в яких повідомлено про технічну описку у позові стосовно періоду нарахування пені), 423 895,10 грн. 5% річних за період з 01.08.2014р. по 14.07.2015р., 2 601 920,63 грн. інфляційних за аналогічний період.

Відповідач контррозрахунку заявлених до стягнення розмірів пені, інфляційних та 5 % річних не надав, про неправильність проведених позивачем нарахувань суд не повідомляв.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, інфляційних та 5% річних (з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов'язань з оплати), суд прийшов до висновку, що заявлені розміри відповідають умовам договору, вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, не перевищують розрахункових, а тому є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. і 29 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рижівський гранітний кар"єр", 39800, Полтавська область, м.Горішні плавні, вул.Горького, буд.151 (код юридичної особи 03327339) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМД", місцезнаходження; 53040, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Шевченківське, вул. Польова, буд. 33; для листів: 50089, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Маршака, 15а (код юридичної особи 33143100) 2 867 872,33 грн. основного боргу, 380 287,73 грн. пені, 423 895,10 грн. 5% річних, 2 601 920,63 грн. інфляційних, 94 109,64 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.09.2017 р.

Суддя Киричук О.А.