У Х В А Л А

06.09.2017Справа № 37/1

За скаргоюПриватного акціонерного товариства Страхової компанії «Теком»
на рішенняШевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
у справі №37/1
за позовомПриватного акціонерного товариства Страхової компанії «Теком»
до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лідер РЕ»
простягнення 258091,30 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача (стягувача) не з'явився
від відповідача (боржника)не з'явився
від органу ДВСРибчинський О.В. - представник

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2011 у справі №37/1 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лідер РЕ» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Теком» 242529,95 грн основного боргу, 15170,58 грн пені, 12673,00 грн інфляційних нарахувань, 3002,80 грн три проценти річних, 2733,76 грн витрат по сплаті державного мита та 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2011 рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2011 у справі №37/1 залишено без змін.

20.06.2011 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

25.07.2017 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Теком» надійшла скарга на рішення Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи №37/1 вказану скаргу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2017 суддею Смирновою Ю.М. прийнято справу №37/1 до провадження для розгляду скарги на дії органу державної виконавчої служби та призначено розгляд скарги на 06.09.2017.

В судове засідання, призначене на 06.09.2017, з'явився представник Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, який проти задоволення скарги заперечив.

Представники стягувача та боржника, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з'явилися.

У відповідності до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представника органу державної виконавчої служби, суд відзначає таке.

Постановою Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.10.2016 відкрито виконавче провадження ВП№52462869 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.06.2011 № 37/1 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лідер РЕ» 276346,09 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV зі змінами та доповненнями (чинного на момент відкриття виконавчого провадження ВП№52462869) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У постанові Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.10.2016 було вказано боржнику на необхідність самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Однак, як свідчать матеріли справи, у встановлений державним виконавцем строк рішення суду у справі №37/1 боржником не виконано.

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Постановою Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 19.12.2016 ВП №53264147 об'єднано виконавчі провадження №52462869, №53237611, №53255614, №53263945, №53264058, №53264094, №53264147, №53264214, №53264279, №53264343 у зведене виконавче провадження №53443242.

31.05.2017 державним виконавцем винесено постанову про виведення виконавчого провадження №52462869 із зведеного виконавчого провадження №53443242.

Постановою Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 31.05.2017 ВП№52462869 виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 20.06.2011 №37/1 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що державний виконавець не вчинив передбачені нормами чинного законодавства дії щодо своєчасного і повного виконання наказу Господарського суду міста Києва, у зв'язку з чим постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2017 не відповідає положенням законодавства та порушує законні інтереси Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Теком» як стягувача у виконавчому провадженні.

Зокрема, скаржник вказує, що державним виконавцем не направлено запитів щодо наявності зареєстрованого майна належного боржнику до всіх реєструючих органів, які діють на території України, а саме: зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки, повітряних, морських суден, наявності цінних паперів, банківських сейфів, корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, об'єктів інтелектуальної, творчої діяльності; іншого майна (майнових прав) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами тощо; не направлено подання до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лідер РЕ» за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду; не перевірено баланс боржника; не направлено запитів до ДФСУ у м.Києві, Фондів соціального страхування та до Управління пенсійного фонду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2011 у справі №37/1, на виконання якого видано наказ від 20.06.2011 та було відкрито виконавче провадження №52462869, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суму коштів у загальному розмірі 276346,09 грн.

За змістом ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

З матеріалів виконавчого провадження №52462869 вбачається, що 05.10.2016 державним виконавцем здійснено запит за №21849949 до Державної фіскальної служби України стосовно надання інформації про номери рахунків, відкритих боржником.

Постановою Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 03.11.2016 ВП №52462869 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: 320649Ф «РОЗРАХ.ЦЕНТР» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ 0918UAH 320649Ф «РОЗРАХ.ЦЕНТР» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ 0898UAH 320649 Ф «РОЗРАХ.ЦЕНТР» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ 0976UAH 320649 Ф «РОЗРАХ.ЦЕНТР» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ 0189USD 320649 Ф «РОЗРАХ.ЦЕНТР» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ 0933EUR 320649 Ф «РОЗРАХ.ЦЕНТР» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ 0145 300904 АТ «ФОРТУНА-БАНК» 9 300904 АТ «ФОРТУНА-БАНК» 9UAH 300904 АТ «ФОРТУНА-БАНК» 9EUR 300904 АТ «ФОРТУНА-БАНК» 9USD, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - 304438,61 грн.

Вказана постанова була направлена відповідним банківським установам для виконання.

Таким чином, як того вимагають положення ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» з метою отримання інформації про наявність у боржника рахунків державним виконавцем було здійснено відповідний запит до органу доходів і зборів та в подальшому, з урахуванням наданих Державною фіскальною службою України відомостей, накладено арешт на кошти боржника, що містяться на вищевказаних рахунках боржника.

Проте, листом №548/11-БТ від 10.11.2016 Публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк» повідомило державного виконавця про те, що на рахунках клієнта банку - Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лідер РЕ» відсутні кошти для виконання вищевказаної постанови державного виконавця.

Аналогічна відповідь надійшла від Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк». Так, листом від 11.11.2016 №20.1.0.0.0/7-20161110/2078 банк повідомив Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відсутність коштів на рахунках боржника.

02.12.2016 державним виконавцем винесено постанову ВП №52462869, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику - Публічному акціонерному товариству «Страхова компанія «Лідер РЕ» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 303980,69 грн.

При цьому, як свідчать матеріали справи, з метою виявлення майна боржника державним виконавцем було сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо боржника і направлялись запити до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відомості про реєстрацію за боржником права власності або інших речових прав на об'єкти нерухомого майна відсутні.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), розглянувши запит Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 24.01.2017 №53255614, повідомила, що відповідно до електронної версії Державного суднового реєстру України та Суднової книги України, яка ведеться Укртрансбезпекою, відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є юридична особа - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лідер РЕ».

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку листом за №09/01/3810 від 28.02.2017 повідомила Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про те, що за наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими депозитарними установами відповідно до Положення про порядок звітування депозитарними установами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.06.2013 №992, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2013 за №1126/23658, станом на 31.12.2016, ПАТ «Страхова компанія «Лідер Ре» серед власників, які володіють значними пакетами акцій (10 відсотків і більше статутного капіталу) емітентів, відсутнє.

Крім того, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві на запит державного виконавця повідомила, що ПАТ «СК «Лідер РЕ» не надає звітність до ДПІ; останній звіт надано 25.02.2013 (податкова декларація з податку на прибуток за 2012 рік) засобами електронного зв'язку.

Отже, ст.ст. 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено чіткий порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника - юридичної особи, якими передбачено, що в першу чергу відбувається звернення стягнення на грошові кошти боржника, а вже потім, у разі їх відсутності або недостатності, - на належне боржникові інше майно.

Судом встановлено, що одразу після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем були вчинені дії щодо виявлення рахунків та майна боржника, для чого було направлено запити до відповідних державних установ. В подальшому, у зв'язку невиконанням боржником рішення в добровільному порядку у встановлений для цього строк, постановою від 03.11.2016 державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти боржника, які обліковуються на відкритих ним рахунках у банківських установах. Також з метою виявлення майна боржника відділом ДВС направлялись запити Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві, сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо боржника, а постановою від 02.12.2016 накладено арешт на все майно боржника.

Зазначене свідчить про своєчасність вчинення державним виконавцем дій по примусовому виконанню рішення суду у справі 37/1, зокрема щодо виявлення та арешту майна боржника, та спростовує доводи скаржника про ухилення державним виконавцем від виконання покладених на нього обов'язків та про наявність з боку державного виконавця неправомірної бездіяльності.

Стосовно посилань скаржника на те, що державним виконавцем не направлено подання до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лідер РЕ» за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду, суд відзначає, що за змістом ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право (а не обов'язок) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тобто, той факт, що державним виконавцем не було вчинено дій, передбачених п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», не є порушенням вимог Закону, оскільки за змістом наведеної норми питання щодо необхідності звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України залишається на розсуд державного виконавця.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується, що державним виконавцем своєчасно вчинялись дії щодо виявлення рахунків та майна боржника, однак, за результатами здійснених державним виконавцем заходів не виявлено майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 20.06.2011 №37/1 правомірно повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, скарга Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Теком» на рішення Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Теком» на рішення Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовити.

Суддя Ю.М. Смирнова