ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р. Справа № 922/3363/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В. О. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Кладько А.С.

за участі представників

позивача - Костіна Л.П. (дов. №55 від 31.05.2017р.), Подзигун В.О. (дов. №56 від 31.05.2017р.)

відповідач ОСОБА_3 (особисто)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Томаш" (вх.№1437 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2017р. у справі №922/3363/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Томаш", м. Харків

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Харків

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Томаш" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом в якому просило суд стягнути з ФОП ОСОБА_3 35603,76 грн. основного боргу, 889,48 грн. пені, 4103,51 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.04.2017 у справі №922/3363/16 (суддя Прохоров С.А.) у позові відмовлено повністю.

ТОВ "Томаш" з вказаним рішенням не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2017 у справі №922/3363/16; прийняти нове рішення, яким задовольнити повністю позов ТОВ "Томаш" до ФОП ОСОБА_3 - стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу - 35603,76 грн., пені - 889,48 грн., штрафу - 4103,51 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ "Томаш" витрати по оплаті за проведення експертизи № 13700 в розмірі 10592,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1515,80 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В. від 10.05.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 01.06.2017р.

24.05.2017р. від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5403).

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.05.2017р. у зв'язку з відпусткою судді Шевель О.В. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Тарасова І.В.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

У судовому засіданні 01.06.2017р. оголошено перерву до 20.07.2017р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.07.2017р. у зв'язку з відпусткою судді Фоміної В.О. та судді Тарасової І.В. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А., суддя Шевель О.В.

На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2017р. відкладено розгляд справи на 10.08.2017р., запропоновано сторонам не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду письмові пояснення з підтверджуючими доказами щодо: наявності заборгованості за договором №200 від 12.08.2011р. станом на 02.01.2014р. (договір, платіжні доручення, банківські виписки по рахункам, накладні, акти звірок тощо); наявності дебетового сальдо станом на 02.01.2014 в аналітичних рахунках позивача 3611 у розмірі 73225,98 грн. та 3612 у розмірі 593,80грн.; проведеного сторонами розмежування здійснених відповідачем оплат у період з 02.01.2014р. по 23.08.2016р. за товар, поставлений в рамках виконання спірного договору №117 від 02.01.2014р. та договору №200 від 12.08.2011р. Зобов'язано позивача не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду належним чином засвідченні копії документів, які надавалися судовому експерту для проведення судової економічної експертизи.

07.08.2017р. від відповідача надійшла довідка по справі (вх.№8257).

08.08.2017р. позивач надав документи, які надавались для проведення судової економічної експертизи (вх. № 8290) та пояснення стосовно заборгованості відповідача станом на 01.01.2014р. (вх.№8291).

09.08.2017р. від відповідача надійшли пояснення по справі (вх.№8363).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.08.2017р. відкладено розгляд справи на 07.09.2011р., зобов'язано сторони не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду письмові пояснення з підтверджуючими доказами щодо наявності (відсутності) заборгованості за договором №200 від 12.08.2011р. станом на 02.01.2014р. (договір, платіжні доручення, банківські виписки по рахункам, накладні, акти звірок за весь час дії договору тощо), зобов'язано відповідача не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду: договір, укладений між ФОП ОСОБА_3 та банком, в межах якого здійснювалась відправка гарантованих платежів та всі інші оплати на користь ТОВ "Томаш" за договорами №117 від 02.01.2014р. та №200 від 12.08.2011р.; письмові пояснення та підтверджуючі докази щодо підстав здійснення банком списання коштів з рахунків ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ "Томаш".

04.09.2017р. від позивача надійшли додаткові документи (вх.№9151).

04.09.2017р. від відповідача надійшли пояснення по справі (вх.№9206).

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.09.2017р. у зв'язку з відпусткою судді Пуль О.А. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

У судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2017р. у справі №922/3363/16 - без змін.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи 02.01.2014р. між ТОВ "Томаш" (постачальник) та ФОП ОСОБА_3 (покупець) укладено договір поставки №117, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується систематично поставляти і передавати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення та інші товари (згідно переліку, затвердженого наказом МОЗ України №498 від 06.07.2012р.) (далі по тексту - товар), а покупець зобов'язується приймати товар і вчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. У зв'язку з неможливістю заздалегідь визначити обсяги кожної поставки, сторони домовились про те, що кількість і асортимент товару визначає покупець безпосередньо перед поставкою з наявного на складі постачальника товару. Поставка товару може здійснюватися шляхом доставки за адресою, яку вказано покупцем, або на умовах само вивозу. Для одержання товару покупець повинен надати довіреність на одержання товарно-матеріальних цінностей. Передача товару від постачальника покупцеві також може здійснюватись на підставі супровідних документів (накладної, акта). Підпис на супровідних документах матеріально відповідальної особи, яка одержала товар засвідчується печаткою покупця згідно наданого ним листа (п. 2.1, 2.2 , 2.4 договору).

Відповідно до п. 3.1 - 3. 4 договору загальна сума договору складається із суми всіх накладних за даним договором . Розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковому порядку у формі платіжного доручення або в іншій формі, передбаченій чинним законодавством. Ціна товару, сума кожної поставки, відстрочка оплати поставленого товару і розмір націнки вказуються в накладних, які є невід'ємною частиною даного договору. При порушенні розрахункової дисципліни постачальник вправі припинити поставку товару.

Згідно п. 4.1-4.2 договору постачальник зобов'язується поставляти товар відповідно до вимог наказів міністерств і відомств, уповноважених визначати порядок реалізації медикаментів і товарів медичного призначення, в кількості й асортименті, зазначених у замовленні покупця. Покупець зобов'язаний прийняти й оплатити товар на умовах даного договору.

ТОВ "Томаш" зазначало, що згідно умов договору № 117 від 02.01.2014 р. позивачем відповідачеві був поставлений товар (медикаменти, лікарські засоби, вироби медичного призначення) у період з 01.07.2016 року по 23.08.2016 року за накладними на загальну суму 35603 грн. 76 коп. Проте, відповідачем в порушення умов договору вартість товару не сплачено, у зв'язку з чим, ТОВ "Томаш" звернулося з даним позовом про стягнення 35603,76 грн. основного боргу, а також пені та штрафу.

На підтвердження позовних вимог ТОВ "Томаш" було надано копії видаткових накладних, товарно - транспортних накладних, витяг з реєстру податкових накладних; витяги з регістру синтетичного обліку та аналітичного обліку за рахунками 3611та 3612.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що позовні вимоги у сумі 40596,75 грн. не визнає у зв'язку з тим, що оплата товару здійснювалась на умовах попередньої оплати та борг у відповідача відсутній. Також, зазначав, що в доданих до позовної заяви накладних стоять невідомі підписи та штампи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.12.2016р. призначено по справі №922/3363/16 судову економічну експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Харківського НДІ судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса. На вирішення експертів поставлено наступні питання: чи підтверджується матеріалами справи поставка Товариством з обмеженою відповідальністю "Томаш" (код 25189475) на адресу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) товару (медикаменти, лікарські засоби, вироби медичного призначення) у період з 01.07.2016 року по 23.08.2016 року згідно договору №117 від 02.01.2014 р. на суму 35603,76 грн.?; визначити на яку суму було поставлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Томаш" (код 25189475) на адресу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) товар (медикаменти, лікарські засоби, вироби медичного призначення) у період з 01.07.2016 року по 23.08.2016 року згідно договору №117 від 02.01.2014 р. та якими первинними документами це підтверджується?; чи підтверджується матеріалами справи та документами первинного бухгалтерського обліку заборгованість Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Томаш" (код 25189475) по оплаті вартості поставленого товару у період з 01.07.2016 року по 23.08.2016 року згідно договору №117 від 02.01.2014 р. заявлена до стягнення в розмірі 35603,76 грн.?

12.01.2017р. судовий експерт Харківського НДІ судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса звернувся з клопотанням про надання додаткових матеріалів для проведення судової економічної експертизи №13700, в якому просив надати: банківські виписки по рахункам ТОВ "Томаш", що підтверджують здійснення розрахунків з ФОП ОСОБА_3 в межах договору №117 від 02.01.2014р. за період 02.01.2014 - 23.08.2016; податкові накладні, виписані ТОВ "Томаш" на адресу ФОП ОСОБА_3 в межах договору №117 від 02.01.2014р. за період 02.01.2014 - 23.08.2016; відомості по бухгалтерському рахунку 36 ТОВ "Томаш" по контрагенту «ФОП ОСОБА_3.» стосовно здійснення господарських операцій в межах договору №117 від 02.01.2014р. за період 02.01.2014 - 23.08.2016 та інші документи, що мають значення по справі.

Відповідачем було надано переліки у вигляді таблиць, а саме: таблиця №1 - перелік прибуткових накладних, отриманих ФОП ОСОБА_3 від ТОВ «Томаш» за період 02.01.2014р. -23.08.2016р.; таблиця №2 - перелік накладних, за якими було повернуто товар від ФОП ОСОБА_3 від ТОВ «Томаш» за період 02.01.2014р. -23.08.2016р.; таблиця №3 - перелік здійснених оплат від ФОП ОСОБА_3 до ТОВ «Томаш» за період 02.01.2014р. -23.08.2016р..

Позивачем, згідно супровідного листа, надано наступні документи для подальшого направлення їх до експертної установи: банківські виписки, що підтверджують здійснення розрахунків з ФОП ОСОБА_3 за період 02.01.2014р. -23.08.2016р.; податкові накладні ТОВ «Томаш» на адресу ФОП ОСОБА_3 за період 02.01.2014р. -23.08.2016р. відомості по бухгалтерському рахунку 36 ТОВ «Томаш» по контрагенту ФОП ОСОБА_3 за період 02.01.2014р. -23.08.2016р.

Згідно висновку судової економічної експертизи №13700 від 27.02.2017р. надані такі відповіді:

- по першому питанню: в обсязі наданих на дослідження документів, в межах компетенції судового експерта - економіста, здійснення господарських операцій з постачання товару (медикаменти, лікарські засоби, вироби медичного призначення) ТОВ «Томаш» на адресу ФОП ОСОБА_3 в період з 01.07.2016р. по 23.08.2016р., документально підтверджується в загальній сумі 36207,25 грн.;

- по другому питанню: в обсязі наданих на дослідження документів, в межах компетенції судового експерта - економіста, здійснення господарських операцій з постачання товару (медикаменти, лікарські засоби, вироби медичного призначення) ТОВ «Томаш» на адресу ФОП ОСОБА_3 в період з 01.07.2016р. по 23.08.2016р., документально підтверджується в загальній сумі 36207,25 грн.;

- по третьому питанню: в обсязі наданих на дослідження документів, в межах компетенції судового експерта - економіста, без урахування дебетового сальдо станом на 02.01.2014р. по рахункам ТОВ «Томаш» за №361/1 та 361/2 в загальній сумі 73819,78 грн. (у т.ч в сумі 73225,98 грн. по рахунку №361/1 та в сумі 593,80 грн. по рахунку 361/2), по взаємовідносинам ТОВ «Томаш» з ФОП ОСОБА_3 за договором №117 від 02.01.2014р., станом на 23.08.2016р. встановлена кредиторська заборгованість (переплата) за поставлений товар в загальній сумі 37515,64 грн.

При проведенні судової економічної експертизи, зокрема, встановлено, що згідно наданих на дослідження банківських виписок по рахунку №8691 ТОВ «Томаш» надходження грошових коштів від ФОП ОСОБА_3 на адресу ТОВ «Томаш» здійснювалось із призначенням платежу «за медикаменти згідно договору №200 від 12.08.2011р.». При цьому дослідженням встановлено, що ТОВ «Томаш» та ФОП ОСОБА_3 зазначені платежі враховували вказаними контрагентами в якості оплати за товар, поставлений в межах виконання договору №117 від 02.01.2014р. З огляду на це, дані вказані в аналітичних відомостях ТОВ «Томаш» за період з 02.01.2014 по 23.08.2016 по контрагенту ФОП ОСОБА_3 було прийнято судовим експертом у якості вихідних даних при проведенні дослідження та встановлення обсягів поставки товару та проведеної оплати за його отримання саме в межах договору №117 від 02.01.2014р., укладеного між вказаними контрагентами.

При цьому судовий експерт зазначив, що станом на початок періоду - 02.01.2014 у вказаних аналітичних відомостях по бухгалтерським рахункам 361/1 та 361/2 ТОВ «Томаш» обліковується дебетові сальдо в сумі 73225,98 грн. по рахунку 361/ та в сумі 593,80 грн. по рахунку 361/2 відповідно. Проте, оскільки в матеріалах справи не наведено документів бухгалтерського обліку ТОВ «Томаш» стосовно порядку виникнення та обґрунтованості обліку дебетових сальдо станом на 02.01.2014, в загальній сумі 73819, 78 грн. саме за договором №117 від 02.01.2014, в обсязі наданих на дослідження документів, документально підтвердити обґрунтованість обліку ТОВ «Томаш» дебетових сальдо, станом на 02.01.2014, в загальній сумі 73819,78 грн. (у т. ч. в сумі 73225,98 грн. по рахунку 361/1 та в сумі 593,80 грн. по рахунку 361/2) саме за договором №117 від 02.01.2014р., укладеним з ФОП ОСОБА_3 не надається можливим.

Суд першої інстанції, враховуючи недоведеність позовних вимог, відмовив у їх задоволенні.

В свою чергу позивач посилається на неправомірність оскаржуваного рішення, оскільки, на його думку, місцевим господарським судом прийнято до уваги хибний та безпідставний висновок експертизи по третьому питанню. Позивач зазначає, що судовий експерт дійшов вірного висновку щодо здійснення господарських операцій з постачання товару в період з 01.07.2016. по 23.08.2016р. на суму 36207,25 грн. Проте, для розрахунку кінцевої суми заборгованості експертом було безпідставно виключено заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.01.2014 в загальній сумі 73819,78 грн., яка виникла на підставі договору №200 від 12.08.2011р., адже судовий експерт не запитував документи, які б підтверджували обґрунтованість обліку ТОВ «Томаш» дебетових сальдо станом на 02.01.2014 в загальній сумі 73819,78 грн. (у т.ч. в сумі 73225,98 грн. по рахунку №361/1 та в сумі 593,80 грн. по рахунку №361/2).

Відповідач обґрунтовуючи заперечення на апеляційну скаргу зазначав, що позивачем не доведено факт отримання товару за спірний період, в розумінні ст. 34 ГПК України, оскільки на накладних за період з 01.07.2016р. по 23.08.2016р. стоїть штамп, який відповідач не використовує у господарській діяльності та вказані накладні містять підпис осіб, які не збігаються з підписами на повідомленні №51 від 22.12.2015р. Однак, такі доводи колегією суддів не приймаються до уваги, враховуючи, що відповідач не заперечує факт отримання та оплати товару за іншими накладними за попередній (не спірний) період, які мають аналогічні підписи та відбитки штампів.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2017р. запропоновано сторонам не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду письмові пояснення з підтверджуючими доказами щодо: наявності заборгованості за договором №200 від 12.08.2011р. станом на 02.01.2014р. (договір, платіжні доручення, банківські виписки по рахункам, накладні, акти звірок тощо); наявності дебетового сальдо станом на 02.01.2014 в аналітичних рахунках позивача 3611 у розмірі 73225,98 грн. та 3612 у розмірі 593,80грн.; проведеного сторонами розмежування здійснених відповідачем оплат у період з 02.01.2014р. по 23.08.2016р. за товар, поставлений в рамках виконання спірного договору №117 від 02.01.2014р. та договору №200 від 12.08.2011р. Зобов'язано позивача не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду належним чином засвідченні копії документів, які надавалися судовому експерту для проведення судової економічної експертизи.

Позивачем було надано документи, які надавалися судовому експерту для проведення судової економічної експертизи.

Також, надано письмові пояснення щодо заборгованості відповідача станом на 01.01.2014р .в загальній сумі 73819,78 грн., в яких зазначив, що товар відпускався відповідачу з відстроченням платежу 35 календарних днів, строк оплати за накладними, які було відвантажено в грудні 2013, настав в січні 2014. Через те, що відповідач був ненадійним платником, його гарантом перед позивачем став ПАТ КБ «Приватбанк», який у разі несплати відповідачем товару у строк, оплачував отриманий товар через гарантований платіж.

Крім того, надано довідку ПАТ «Приватбанк» від 26.07.2017р. про те, що кредитовий оборот грошових коштів з відправки гарантованих платежів на користь ТОВ «Томаш» у ПАТ «Приватбанк» по контрагенту ОСОБА_3 за період з 01.12.2013р. по 31.12.2013р., склав загальну суму 73817,78 грн., які було виконано по строку та зараховані у січні 2014р.

Проте, колегія суддів зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості у відповідності до ст. 34 ГПК України можуть бути виключно первинні бухгалтерські документи (договори, накладні, рахунки - фактури, платіжні доручення та ін.), оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.08.2017р. зобов'язано сторони не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду письмові пояснення з підтверджуючими доказами щодо наявності (відсутності) заборгованості за договором №200 від 12.08.2011р. станом на 02.01.2014р. (договір, платіжні доручення, банківські виписки по рахункам, накладні, акти звірок за весь час дії договору тощо). Зобов'язано відповідача не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду: договір, укладений між ФОП ОСОБА_3 та банком, в межах якого здійснювалась відправка гарантованих платежів та всі інші оплати на користь ТОВ "Томаш" за договорами №117 від 02.01.2014р. та №200 від 12.08.2011р.; письмові пояснення та підтверджуючі докази щодо підстав здійснення банком списання коштів з рахунків ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ "Томаш".

Позивач надав заяву, в якій зазначив, що ТОВ «Томаш» керуючись положеннями «Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» були вилучені для знищення, як такі, що не мають науково - історичної цінності та втратили практичне значення документи за 2010-2011 роки та за 2012-2013 роки, в тому числі: договори, угоди від постачальників та покупців, каса, банк, виписки банків, товарно - транспортні накладні, видаткові та прибуткові накладні, документи про взаєморозрахунки між організаціями, згідно актів про вилучення до знищення документів, не внесених в Національний архівний фонд №1 від 23.06.2015р. та №1 від 13.02.2017р.

Також, позивачем надано акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2014р. по 31.08.2016р, який не підписано зі сторони відповідача. Крім того, надано підписаний сторонами акт взаєморозрахунків за період з 31.05.2014 по 31.05.2014, відповідно до якого станом на 31.05.2014р. кредитове сальдо ФОП ОСОБА_3 складає 33675,93 грн., та підписаний сторонами акт взаєморозрахунків за період з 31.10.2014 по 31.10.2014, відповідно до якого станом на 31.10.2014р. кредитове сальдо ФОП ОСОБА_3 складає 22917,12 грн.

Проте, колегія суддів зазначає, що вказані акти взаєморозрахунків не свідчать про наявність дебетового сальдо у позивача станом на 02.01.2014 в загальній сумі 73819,78 грн. (у т.ч. в сумі 73225,98 грн. по рахунку №3611 та в сумі 593,80 грн. по рахунку №3612).

В свою чергу відповідач у судовому засіданні зазначив, що борг за договором №200 від 12.08.2011р. та договором №117 від 02.01.2014р. у нього відсутній. Також, зазначив, що всі документи, які підтверджують правовідносини за договором №200 від 12.08.2011р., як і сам договір, було знищено шляхом спалювання у зв'язку з відсутністю необхідності їх зберігання.

У відповідності до ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторони повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За загальним правилом, обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Згідно положень п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р., якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи;

Колегія суддів, зазначає, що позивачем, належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено наявність дебетового сальдо станом на 02.01.2014 в загальній сумі 73819,78 грн. (у т.ч. в сумі 73225,98 грн. по рахунку №3611 та в сумі 593,80 грн. по рахунку №3612). Тому, відсутні підстави для врахування вказаної суми сальдо при встановленні обставин наявності заборгованості за договором №117 від 02.01.2014р.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості за договором №117 від 02.01.2014р. у спірний період, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування на рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2017р. у справі №922/3363/16.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Томаш" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2017р. у справі №922/3363/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 12.09.17р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.

Суддя Шевель О. В.