УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.09.2017Справа № 910/15690/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвант Тревел"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ-МЕДІА", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСТІ МАС-МЕДІА"

про визнання інформації недостовірною та спростування недостовірної інформації

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 07.09.2017 (вх. № 15690/17 від 14.09.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Відповідно до вимог позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Отже, місцезнаходження у позовній заяві повин но визначатися та вказуватися згідно з установчими документами юридичної особи, даними її державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Позивачем у позовній заяві вказано місцезнаходження відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСТІ МАС-МЕДІА" за адресою 01001, м. Київ, площа Спортивна, 1А. Проте, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача-2 є інша адреса: 01001, м. Київ, вул. Десятинна, будинок 1/3.

Таким чином, позовна заява не містить вірного місцезнаходження юридичної особи відповідача-2, що свідчить про недодержання позивачем вимог ст. 54 ГПК України та, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому судом враховано правовову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3 частини 1 ст. 57 ГПК України встановлено, що на позивача покладається обов'язок додати до позовної заяви документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір"судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 № 1801-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами, внесеними Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII), за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено ставку судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.).

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви № б/н від 07.09.2017 позивач завив наступні позовні вимоги:

1. Визнати інформацію, викладену у статті «Дешевый тур или афера. Украинцев зовут в египетские «пять звезд» за 200$» під авторством ОСОБА_1, яка була розміщена 12.07.2017 на сайті «ВЕСТИ» в мережі Інтернет за адресою: http://vesti- ukr.com/strana/246855-piramida-dlia-turistov, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «НОВІ-МЕДІА», недостовірною та такою, яка порушує право на недоторканість ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВАНТ TPEBEJI».

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВІ-МЕДІА» негайно розмістити на сайті «ВЕСТИ» в Розділі сайту «УКРАИНА» в мережі Інтернет за адресою: http://vesti-ukr.com/strana спростування недостовірної інформації окремою інтернет-сторінкою з наступним текстом тим самим розміром штрифту та штрифом, яким була опублікована недостовірна інформація: «(Назва) Спростування недостовірної інформації стосовно Advant Travel. (Основний текст) 12 липня 2017 року на нашому сайті за адресою: http://vesti-ukr.com/straiia/246855-piramida-dlja-turistov була розміщена недостовірна інформація, яка порушила право на недоторканість ділової репутації турагентства Advant Travel (ТОВ «Адвант Тревел»). Інформація в статті не відповідає дійсності. Вказане у статті придбання туристами туру в Advant Travel не відбувалося, а коментарі Advant Travel з цього приводу відповідно не надавались. Просимо вибачення у читачів та Advant Travel за дезінформацію.».

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІСТІ МАС-МЕДІА» негайно розмістити в газеті «ВЕСТИ, Всеукраинский выпуск» спростування недостовірної інформації окремою шпальтою (розворотом) з наступним текстом тим самим розміром штрифту та штрифом, яким публікуються інші статті: «(Назва) Спростування недостовірної інформації стосовно Advant Travel. (Основний текст) 12 липня 2017 року на сайті газети «ВЕСТИ» за адресою: http://vesti-ukr.com/strana/246855-piramida- dlja-turistov була розміщена недостовірна інформація, яка порушила право на недоторканість ділової репутації турагентства Advant Travel (TOB «Адвант Тревел»). Інформація в статті не відповідає дійсності. Вказане у статті придбання туристами туру в Advant Travel не відбувалося, а коментарі Advant Travel з цього приводу відповідно не надавались. Просимо вибачення у читачів та Advant Travel за дезінформацію.».

Наведене свідчить, що позивачем заявлено 3 (три) вимоги немайнового характеру.

Враховуючи викладене та наведені приписи Закону України "Про судовий збір", при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № б/н від 07.09.2017, яка містить три вимоги немайнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір в загальній сумі 4800,00 грн. (1600,00 грн. х 3 = 4800,00 грн.), натомість до вказаної позовної заяви позивачем додано квитанцію № 0.0.843633434.1 від 07.09.2017 на суму 1600,00 грн., що свідчить про сплату позивачем судового збору в меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством. Сума недоплаченого судового збору становить 3200,00 грн. (4800,00 грн. - 1600,00 грн.).

Крім того, у вищенаведеній квитанції позивачем неправильно зазначений платіжний реквізит "отримувача", а саме: зазначено "Господарський суд м. Києва", тоді як правильним є зазначення "Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві" або "ГУ ДКСУ у м. Києві".

Отже, платіжне доручення № 2175 від 12.02.2013 р. не приймається судом у якості належного доказу сплати судового збору у встановленому порядку, а у суду відсутні підстави вважати, що позивач дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів Закону України "Про судовий збір", п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Як роз`яснено господарським судам у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду.

За наведених обставин, позовна заява № б/н від 07.09.2017 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега