ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р. Справа № 911/2189/17

За позовом Басейнового управління водних ресурсів р. Рось

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача: Поляков М.Г (довіреність №2013 від 23.06.2017);

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Басейнове управління водних ресурсів р. Рось звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору оренди від 25.07.2014, в частині повернення об'єкту оренди у встановлений договором строк.

Відповідачі у справі - відзиву по суті позовних вимог не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2014 між позивачем (орендодавець, балансоутримувач) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди №39/07 (а.с.21-23).

Відповідно п. 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду майно, що перебуває на балансі орендодавця, лодка «ІНФОРМАЦІЯ_1», 1989 року вводу в експлуатацію, інвентарний номер НОМЕР_1.

Згідно п. 2.1 договору, вступ орендаря у володіння та користування об'єктом оренди настає одночасно з підписанням сторонами акту прийому-передачі.

Як визначено п. 2.5 договору, об'єкт оренди підлягає поверненню у випадках: закінчення терміну оренди, припинення дії договору за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п. 2.6 договору, орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди орендодавцю не пізніше 10 календарних днів із моменту, зокрема, закінчення терміну оренди. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту повернення.

Обов'язок по складенню акту прийому-передачі або повернення покладається на сторону, яка передає об'єкт оренди іншій стороні .

Згідно п. 3.1 договору, вказаний договір укладено строком на 3 місяці, що діє з 25.07.2014 до 25.10.2014 включно.

Додатковою угодою №1 від 27.10.2014 сторонами продовжено дію договору по 27.12.2014 (а.с.25).

Додатковою угодою №2 від 27.12.2014 термін дії договору продовжено до 27.12.2016 (а,с.26).

Як встановлено судом, відповідно до інвентарної картки №86 від 02.01.2013 обліку основних засобів в бюджетних установах, об'єкт оренди, перебуває на балансі позивача за інвентарним номером НОМЕР_1.

За актом приймання-передачі від 25.07.2014 позивачем передано, а відповідачем прийнято майно, що було предметом вищевказаного договору оренди. При цьому в акті визначено, що після спливу дії договору оренди орендар зобов'язується повернути орендодавцю майно у строк 10 календарних днів.

31.03.2017 позивач звернувся до відповідача з листом вимогою щодо повернення вищевказаного майна, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.58).

Проте, як вказує позивач відповідачем вказана вимога залишена без відповіді та без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до ч. 4 сказаної статті, правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Так, відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Сторонами під час розгляду справи не надано суду доказів про продовження строку дії договору або повернення відповідачем позивачу об'єкта оренди.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача у даній справі про вилучення у відповідача майна, що передавалось останньому на умовах оренди та передачі вказаного майна позивачу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 1600,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Вилучити у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 човен «ІНФОРМАЦІЯ_1», 1989 року вводу в експлуатацію, що виготовлений із сплавів кольорових металів без двигунів, інвентарний номер НОМЕР_1 та передати його Басейновому управлінню водних ресурсів річки Рось.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Басейнового управління водних ресурсів річки Рось 1600,00грн витрат понесених позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором.

Повний текст рішення складено 19.09.2017.

Суддя С.І. Чонгова