КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р. Справа№ 911/1471/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Ткаченка Б.О.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Громак В.О.

за участю представників

від позивача: Драгомирецький С.Є. за дов., Шелковий І.В. за дов.

від відповідача: Шевченко А.В. за дов.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт"

на рішення Господарського суду Київської області

від 10.07.2017 р.

у справі № 911/1471/17 (суддя Яреми В.А.)

а позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Б С"

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Б С" про зобов'язання останнього надати оригінали свідоцтв про вміст пестицидів, токсичних елементів, мікотоксинів та радіонуклідів на поставлені партії товару відповідно до товарно-транспортних накладних: №40217-1 від 04.02.2017, №40217-2 від 04.02.2017, №63 від 09.02.2017, №94 від 09.02.2017, №555 від 09.02.2017, №2 від 09.02.2017, №001 від 09.03.2017, №002 від 09.03.2017, №005 від 09.03.2017, №1 від 10.03.2017, №1003173 від 10.03.2017, №005 від 10.03.2017, №10 від 10.03.2017, №20 від 11.03.2017, №2 від 11.03.2017, №004 від 09.03.2017, №3 від 11.03.2017.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.07.2017р. у справі № 911/1471/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 10.07.2017р. у справі № 911/1471/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2017р. справу № 911/1471/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Мартюк А.І. суддів Пашкіної С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" було прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 05.09.2017р.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 р. по справі № 911/1471/17 було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи у зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.09.2017 р. для розгляду справи № 911/1471/17 було сформовано склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Калатай Н.Ф., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" прийнято до провадження.

05.09.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив в якому просить суд рішення Господарського суду Київської області від 10.07.2017р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали повністю та просили її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

12.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Б С" (далі-постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" (далі-покупець) було укладено договір поставки №ЯС-12/08/16-2 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується передати покупцю у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах договору кукурудзу, пшеницю (надалі - товар).

Пунктами 2.1., 4.2., 4.6. та 6.1. договору передбачено, що якість товару підтверджується посвідченням (свідоцтвом, сертифікатом) про якість та повинна відповідати діючим ДСТУ (ГОСТ). Додаткові вимоги до якості товару можуть встановлюватись за згодою сторін в специфікаціях.

Приймання товару по кількості та якості здійснюється у місці передачі товару. Разом з товаром постачальник надає покупцю оригінал товарно-транспортної накладної, свідоцтво про вміст пестицидів, токсичних елементів, мікотоксинів та радіонуклідів, посвідчення (свідоцтво, сертифікат) про якість погодженого зразка, ветеринарний документ, передбачений чинним законодавством України.

Моментом переходу права власності та ризиків на товар є підписання товарно-транспортних або видаткових накладних уповноваженими представниками обох сторін.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками та діє до 31.12.2016. У випадку, якщо протягом останнього місяця строку дії договору жодна зі сторін не заявить про його припинення, договір вважається пролонгованим на 6 (шість) місяців. Кількість пролонгацій не обмежується.

Відповідно до специфікацій №№10, 11 та 12 від 04.02.2017, 09.02.2017 та 07.03.2017 сторони погодили найменування товару на поставку за договором - кукурудза та пшениця, а також загальну кількість та ціну товару.

Копії вищенаведених договору та специфікацій наявні в матеріалах справи.

В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначив, що на виконання умов договору та підписаних сторонами до нього специфікацій, відповідачем поставлено позивачу товар згідно наступних товарно-транспортних накладних: №40217-1 від 04.02.2017, №40217-2 від 04.02.2017, №63 від 09.02.2017, №94 від 09.02.2017, №555 від 09.02.2017, №2 від 09.02.2017, №001 від 09.03.2017, №002 від 09.03.2017, №005 від 09.03.2017, №1 від 10.03.2017, №1003173 від 10.03.2017, №005 від 10.03.2017, №10 від 10.03.2017, №20 від 11.03.2017, №2 від 11.03.2017, №004 від 09.03.2017, №3 від 11.03.2017, копії яких наявні в матеріалах справи. Поставивши товар за вищезазначеними товарно-транспортними накладними ТОВ "Б С" не передало позивачу свідоцтва про вміст пестицидів, токсичних елементів, мікотоксинів та радіонуклідів на відповідний товар, що зокрема підтверджується відсутністю відомостей про зазначені документи у товарно-транспортних накладних, за якими поставлявся товар.

Водночас, позивач зазначив, що виконання відповідачем вищенаведеного договірного обов'язку пов'язане з необхідністю підтвердження безпечності отриманого позивачем товару.

Крім того, в розрізі відповідно викладених обставин, позивач зазначив, що при прийнятті товару він не складав актів про фактичну якість товару, а повідомив постачальника про відсутність свідоцтв письмовою вимогою про надання відповідних документів, в підтвердження чого суду надано копії вимоги вих. №ЯС-20/06/17-712 від 20.06.2017 та докази її надіслання.

Таким чином, посилаючись на те, що відповідач договірного обов'язку не виконав - сертифікати по якості поставленого товару не надав, позивач просить суд зобов'язати ТОВ "Б С" надати оригінали свідоцтв про вміст пестицидів, токсичних елементів, мікотоксинів та радіонуклідів на поставлені партії товару відповідно до товарно-транспортних накладних: №40217-1 від 04.02.2017, №40217-2 від 04.02.2017, №63 від 09.02.2017, №94 від 09.02.2017, №555 від 09.02.2017, №2 від 09.02.2017, №001 від 09.03.2017, №002 від 09.03.2017, №005 від 09.03.2017, №1 від 10.03.2017, №1003173 від 10.03.2017, №005 від 10.03.2017, №10 від 10.03.2017, №20 від 11.03.2017, №2 від 11.03.2017, №004 від 09.03.2017, №3 від 11.03.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. ст. 712, 662 та 666 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Пунктами 1, 2 Інструкції П-7 передбачено, що ця Інструкція застосовується в усіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами постачання або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю.

Підприємство-постачальник повинно забезпечити своєчасне відправлення одержувачу документів, що засвідчують якість та комплектність продукції, що, за загальним правилом, відсилаються разом з продукцією, якщо інше не передбачено обов'язковими для сторін правилами чи умовами договору.

Поряд з тим, пунктом 14 Інструкції П-7 встановлено, що приймання продукції за якістю і комплектності здійснюється в точній відповідності із стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що засвідчують якість і комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація і т. п.), що поставляється.

Відсутність вказаних супровідних документів або деяких з них не призупиняє приймання продукції.

В цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що поступила, і в акті вказується, які документи відсутні.

Виходячи з правового аналізу вищезазначених норм закону, умов договору та змісту правовідносин, які склалися між сторонами, суд дійшов висновку, що загальний порядок виконання постачальником зобов'язань за договором поставки передбачає надання ним документів, що стосуються товару, разом з товаром, у той час як відсутність необхідних товаросупровідних документів підлягає фіксації при прийнятті товару шляхом складання відповідного засвідчувального документа (акта).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як слідує зі змісту викладених в позові та підтверджених сторонами обставин, відповідач передав, а позивач прийняв по кількості та якості без жодних заперечень чи претензій товар згідно умов договору та специфікацій до нього.

Положеннями статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Але, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин виявлення в процесі приймання товару відсутності свідоцтв про вміст пестицидів, токсичних елементів, мікотоксинів та радіонуклідів, зокрема позивачем не надано складеного у передбаченому п. 14 Інструкції П-7 порядку акту про фактичну якість і комплектність товару із зазначенням відповідно відсутніх документів.

Посилання ж позивача на складання та надіслання 20.06.2017 відповідачу вимоги про надання спірних товаросупровідних документів, як на докази дотримання передбаченого п. 14 Інструкції П-7 порядку виявлення некомплектності отриманого за договором товару, не визнаються судом, оскільки відповідно складена вимога не є актом про фактичну якість і комплектність товару у розумінні положень Інструкції П-7, який складається в процесі приймання відповідної продукції.

Щодо відсутності у товарно-транспортних накладних відомостей про товаросупровідні документи, зокрема свідоцтва про вміст пестицидів, токсичних елементів, мікотоксинів та радіонуклідів, то вони не приймаються судом до уваги, оскільки товарно-транспортна накладна відповідно до законодавчих положень є документом, що фіксує не порядок прийняття товару по якості та комплектності із зазначенням, у разі виявлення, невідповідностей, а підтверджує перевезення та передачу товару загалом.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення відповідачем умов договору поставки щодо надання свідоцтв про вміст пестицидів, токсичних елементів, мікотоксинів та радіонуклідів позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 10.07.2017р. у справі № 911/1471/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 10.07.2017р. у справі № 911/1471/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/24512/16 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Б.О. Ткаченко

Н.Ф. Калатай