донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

04.09.2017 справа №905/204/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 представник за довіреністю №03-121 від 28.12.2016 р. не зявились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЄНАКІЄВСЬКИЙ КОКСОХІМПРОМ»,м. Дружківка
на рішення господарського суду Донецької області
від07.06.2017 р.
у справі№905/204/17 (головуючий суддя: Левшина Г.В., судді:ОСОБА_6, ОСОБА_7В.)
за позовом доКомунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м. Маріуполь в особі Єнакієвського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м. Єнакієве Приватного акціонерного товариства «ЄНАКІЄВСЬКИЙ КОКСОХВМПРОМ», м. Дружківка
про врегулювання розбіжностей при укладенні договору

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Єнакієвського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу», м. Єнакієве звернулось до Приватного акціонерного товариства «ЄНАКІЄВСЬКИЙ КОКСОХІМПРОМ», м. Дружківка с заявою про розгляд переддоговірного спору №2800 від 30.12.2016 р., в якій просить розглянути переддоговірний спір та прийняти - п.5.10 розділу 5 Розмір та порядок оплати послуг водопостачання договору №480/2Т від 12.12.2016р. відсутній; розділу 10 Форс-мажор договору №480/2Т від 12.12.2016р. в редакції позивача (а.с. 3-4).

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на безпідставність включення п.5.9 до договору №480/2Т від 12.12.2016р., необхідність викладення розділу 10 договору №480/2Т від 12.12.2016р. в запропонованій ним редакції, враховуючи норми ст.201 Податкового кодексу України, ст.14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні.

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.06.2017 р. позовні вимоги Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м. Маріуполь в особі Єнакієвського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП Компанія м.Єнакієве до Приватного акціонерного товариства «ЄНАКІЄВСЬКИЙ КОКСОХІМПРОМ», м.Дружківка задоволено шляхом викладення спірних пунктів договору №480/2Т від 12.12.2016р. наступним чином:

Пункт 5.9 відсутній у тексті договору №480/2Т від 12.12.2016р.

Викладено пункт 10.1 договору №480/2Т від 12.12.2016р. в наступній редакції: п.10.1 При наступлении исключительных погодных условий или стихийных явлений естественного характера (землетрясения, наводнения, ураганы, торнадо, буреломы, снежные заносы, гололеды, град, разрушение в результате молнии, заморозки, замерзание моря, протоков, портов перевалов, пожары, засухи, проседание или смешение грунта и т.п.) бедствий техногенного и антропогенного происхождения (аварии, взрывы, пожары, химическое или радиационное загрязнение территорий и т.п.), обстоятельств социального, политического и международного происхождения (угроза войны, вооруженный конфликт или серьезная угроза такого конфликта, вражеские атаки, военные действия, объявленная или необъявленная война, действия общественного врага, возмущение, акты терроризма, диверсии, пиратство, беспорядки, вторжения, революции, восстания, ограничения комендантского часа, экспроприации, принудительные изъятия, захваты предприятий, реквизиции, общественные демонстрации или волнения, противоправные действия третьих лиц, продолжительные перерывы в работе транспорта, эпидемии, забастовки, бойкоты, блокады, эмбарго, закрытие морских протоков, запреты (ограничения) экспорта/импорта, другие, в том числе международные санкции, решения, акты или действия органов государственной власти или местного самоуправления и т.п.), которые являются чрезвычайными, непредсказуемыми, неотвратимыми и непреодолимыми обстоятельствами, следствием которых является невозможность в течение определенного времени частично или в полной мере исполнения обязательств по настоящему Договору, Стороны освобождаются от ответственности за невыполнение тех обязательств, выполнение которых стало невозможным вследствие действия форс-мажорных обстоятельств (за исключением обязательств, срок выполнения которых наступил до даты возникновения таких обстоятельств), соразмерно времени действия форс-мажорных обстоятельств, при этом, срок исполнения всех обязательств по настоящему Договору увеличивается соразмерно времени, в течение которого будут действовать такие обстоятельства. После прекращения действия форс-мажорных обстоятельств, все перенесенные обязательства подлежат исполнению в порядке, предусмотренном настоящим Договором с учетом соразмерности продления момента их исполнения на период действия форсмажорных обстоятельств.

Викладено пункт 10.2 договору №480/2Т від 12.12.2016р. в наступній редакції: Сторона, для которой наступили форс-мажорные обстоятельства, обязана без необоснованных задержек уведомить в письменной форме другую Сторону об их наступлении или прекращении. Факты, изложенные в уведомлении форс-мажорных обстоятельств, подлежат, подтверждению Торгово-промышленной палатой Украины, сертификат которой, после его получения, но не позднее 20 календарного дня с даты уведомления о наступлении форс-мажорных обстоятельств, так же направляется Стороной, для которой наступили форс-мажорные обстоятельства, другой Стороне.

Пункт 10.3 відсутній у тексті договору №480/2Т від 12.12.2016р.

Пункт 10.4 відсутній в тексті договору №480/2Т від 12.12.2016р. (а.с. 129-132).

Не погодившись з прийнятим рішенням Приватне акціонерне товариство «ЄНАКІЄВСЬКИЙ КОКСОХІМПРОМ», м. Дружківка звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н, б/д на рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2017 р. по справі №905/204/17 за змістом якої просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2017 року по справі №905/204/17. Прийняти нове рішення по справі яким відмовити у задоволенні позовних вимог із залишенням в договорі запропонованого відповідачем п.5.10 і розділу 10 договору в редакції відповідача(а.с. 137-144).

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що рішення господарського суду є незаконним та необґрунтованим, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права за висновками суду, які не відповідають фактичним обставинам справи, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт посилається на неналежну поведінку позивача, яка вже призводила до настання збитків раніше, з метою досягнення справедливості у правовідносинах із зазначеним субєктом господарювання, в умовах відсутності вибору іншого контрагента, відповідач мав усі підстави врегулювати у проекті договору механізм збитків у разі їх настання.

Також, апелянт стверджує, що господарський суд помилково погодився із запропонованими позивачем пунктами договору без будь-якого правового обґрунтування і без дослідження доводів відповідача щодо особливої його зацікавленості у наявності в договорі пункту про відшкодування збитків у разі повторних порушень позивачем термінів реєстрації податкових накладних з огляду на існуючі раніше факти невиконання позивачем вимог своєчасної реєстрації таких накладних. Також не було надано правової оцінки бухгалтерським довідкам відповідача, та не досліджено обставин господарської виробничої діяльності контрагентів в умовах АТО, що обумовлює не тільки можливість, але й необхідність врегулювання можливості припинення договірних правовідносин у разі тривалої дії форс-мажорних обставин.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2017р. було сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді: Радіонова О.О., Марченко О.А. (а.с.134).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.06.2017 р. було прийнято апеляційну скаргу у справі №905/204/17 до провадження, справу призначено до розгляду на 17.07.2017 р. на 14:30 год. (а.с.135).

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії - ОСОБА_3 для подальшого розгляду справи розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 14.09.2017 р. №1235 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів сформовано склад колегії суддів : головуючий Чернота Л.Ф., судді Марченко О.А., Зубченко І.В. (а.с.170-171).

14.07.2017 р. на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду від Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» надійшов відзив (з додатками), в якому вказує, що рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2017 р. по справі №905/204/17 прийнято судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Відповідач в апеляційній скарзі стверджує, що виконання договору №480/2Т від 12.12.2016 р. фактично неможливо, що є нобгрунтованим. До виникнення спірної ситуації по укладанню договору на 2017 р. ( і на момент наявності спору), сторони керувались умовами договору №2Т/480 від 19.12.2013р. на послуги з централізованого водопостачання та виконували свої зобовязання належним чином на протязі січня-лютого 2017 р., що підтверджується актами кількості наданої води (реалізації послуг), підписані представниками сторін в двосторонньому порядку.

Вважає, що при розгляді справи по суті суд першої інстанції навів належне правове обґрунтування доказів, викладених відповідачем і тому права відповідача щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом не були порушені. Відтак, просить прийняти постанову, якою залишити рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2017 р. по справі №905/204/17 без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЄНАКІЄВСЬКИЙ КОКСОХІМПРОМ» без задоволення (а.с.154-159). Судова колегія розглянула вищезазначений відзив та долучила його до матеріалів справи.

17.07.2017 р. на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду від КП «Компанія «Вода Донбасу» надійшло клопотання, в якому просить суд залучити належним чином завірені копії документів, а саме: доказ надсилання скаржнику відзиву на апеляційну скаргу та довіреність на представника (а.с.172-175). Судова колегія розглянула вищевказані документи та долучила їх до матеріалів справи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.07.2017 р. з метою дослідження та зясування фактичних обставин справи, для всебічного, повного і обєктивного розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відкладення розгляду справи на 04.09.2017 р. (а.с.177-178).

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_8 для подальшого розгляду справи розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.09.2017 р. №1539 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів сформовано склад колегії суддів : головуючий Чернота Л.Ф., судді Зубченко І.В., Радіонова О.О. (а.с.182-183).

Представник позивача в судовому засіданні 04.09.2017 р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2017 р. по справі №905/204/17 залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.153).

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1,99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №905/204/17.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.12.2013 р. між Комунальним підприємством «Компанія вода Донбасу» (виробник), в особі директора Єнакієвського управління водопровідно-каналізаційного господарства ОСОБА_9, який діє від імені споживача на підставі положення №22 з однієї сторони та між Приватним акціонерним товариством «ЄНАКІЄВСЬКИЙ КОКСОХІМПРОМ», м. Дружківка (споживач) в особі генерального директора ОСОБА_10, який діє на підставі Статуту підприємства укладено договір №480 на послуги з централізованого водопостачання, за умовами якого позивач (виробник), із закріплених водних обєктів, здійснює забір технічної води та передає її споживачу в обсягах згідно з щомісячним графіком (п.2.3 договору), в межах наявного у відповідача (споживача) дозволу на спеціальне водопостачання та технічних можливостей виробника, а відповідач споживач здійснює оплату отриманих послуг на умовах даного договору (а.с.75-77).

Згідно з п.11.1 договору №480 від 19.12.2013р., останній набирає законної сили при досягненні сторонами згоди щодо всіх істотних умов та діє до 31.12.2014р.

Договір вважається пролонгованим та діє на тих же умовах на період оформлення погодження розбіжностей щодо наступного договору.

31.12.2016р. сторонами підписано додаткову угоду до договору №2Т/480 від 19.12.2013р. на послуги з централізованого водопостачання (а.с31).

Згідно вказаної додаткової угоди договір вступає в силу при досягненні сторонами за всіма істотними умовами та діє по 30.06.2017р.

Відповідно до ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, згідно із ст.181 Господарського кодексу України у разі згоди з його умовами оформляє договір і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робить застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно з п.п.2, 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

За приписами п.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 12.12.2016р. між сторонами підписано договір №480/2Т на послуги з централізованого водопостачання, за умовами якого позивач (виробник) із закріплених водних обєктів, проводить забір технічної води і передає її відповідачу (споживачу) в обсягах згідно з помісячним графіком (п.2.3 договору), в межах наявного у відповідача дозволу на спеціальне водокористування та технічних можливостей позивача, а відповідач здійснює оплату отриманих послуг на умовах цього договору. (а.с.8-13).

Згідно з відміткою відповідача на примірнику позивача договір №480/2Т від 12.12.2016р. підписаний відповідачем з протоколом розбіжностей (а.с.15). Зокрема, відповідачем запропоновано доповнити договір пунктом 5.9 та змінити розділ 10 договору.

Вимогами ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

29.12.2016р. позивачем на адресу відповідача направлено протокол узгодження розбіжностей до договору №480/2Т від 12.12.2016р., який з боку відповідача не підписаний (а.с.18-22).

За таких обставин, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про прийняття: п.5.10 розділу 5 Розмір та порядок оплати послуг водопостачання, що відсутній у договорі №480/2Т від 12.12.2016р. та розділу 10 Форс-мажор договору №480/2Т від 12.12.2016р. в редакції позивача.

Відповідач у відзиві на позов від 06.06.2017р. стверджує про неможливість фактичного виконання договору №480/2Т від 12.12.2016р.

При цьому, відповідач стверджує про неможливість застосування умов договору №480/2Т від 12.12.2016р. в силу чинності договору №2Т/480 від 19.12.2013р. та додаткових угод до нього, яким вже врегульовані відносини між сторонами щодо надання послуг з водопостачання. Однак, суд першої інстанції вказані заперечення відповідача до уваги не прийняв, відтак, сторони за власним волевиявленням до закінчення строку дії договору №2Т/480 від 19.12.2013р. вчиняли дії, направлені на укладання нового договору для врегулювання правовідносин між сторонами. Крім цього, в самому договорі №2Т/480 від 19.12.2013р. передбачено його пролонгацію на період оформлення погодження розбіжностей щодо наступного договору.

Виходячи зі змісту протоколу розбіжностей до договору №480/2Т від 12.12.2016р. відповідачем запропоновано доповнити договір пунктом 5.9.

Позивач у протоколі розбіжностей, протоколі узгодження розбіжностей, позовній заяві проти доповнення договору №480/2Т від 12.12.2016р. пунктом 5.9 заперечує, посилаючись на норми ст.201 Податкового кодексу України.

Також, суд першої інстанції врахував фактичне припущення позивачем описки у резолютивній частині позову в частині визначення номера спірного пункту зокрема, замість вірного п.5.9 помилково зазначено п.5.10 (а.с.4 зворотня сторінка).

Приписами ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що згідно із статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що пункт 5.9 договору №480/2Т від 12.12.2016р. не підлягає включенню до договору у звязку з тим що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим Кодексом України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, визначає платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Встановлення сторонами у договорі обов'язку однієї сторони здійснювати певним чином реєстрацію податкових накладних, визначення сторонами наслідків порушення вимог до форми, порядку заповнення та/або реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування до податкової накладної тощо є неправомірним, враховуючи, що визначення норм податкового законодавства, їх застосування та їх порушення, жодним чином не залежить від узгодження даної умови у підписаному між сторонами договорі, від волевиявлення сторін.

Зокрема, саме норми ст.201 Податкового кодексу України регулюють відносини, пов'язані з оформленням і легітимацією податкової накладної. У цій нормі містяться обов'язкові правила щодо форми та порядку заповнення податкових накладних, недотримання яких тягне визнання податкової накладної недійсною; визначено правову природу цього документа, підстави, порядок, умови його складання і надання; встановлено права й обов'язки учасників податкових відносини, пов'язані зі складанням, наданням та реєстрацією податкової накладної; передбачено наслідки недотримання обов'язкових вимог щодо форми, змісту та інших дій зі складання, надання та реєстрації податкових накладних.

Щодо розділу 10 договору №480/2Т від 12.12.2016р. судова колегія зазначає наступне.

Виходячи зі змісту позовної заяви позивач не заперечує проти викладення п.10.1 договору в редакції, запропонованій відповідачем. За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає що п.10.1 договору має бути викладений в редакції, запропонованій відповідачем.

Згідно ст.14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні повноваження щодо видачі сертифікатів про засвідчення форс-мажорних обставин віднесені як до компетенції Торгово-промислової палати України так і до уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат.

Відтак, враховуючи вимоги Закону, суд першої інстанції правомірно вважає за доцільне викласти п.10.2 договору в наступній редакції:

п.10.2 Сторона, для которой наступили форс-мажорные обстоятельства, обязана без необоснованных задержек уведомить в письменной форме другую сторону об их наступлении та прекращении. Факты, изложенные в уведомлении форс-мажорных обстоятельств, подлежат подтверждению Торгово-промышленной палатой Украины или уполномоченными ею региональными торгово-промышленными палатами. Сертификат, после его получения, но не позднее 20 календарных дней с момента получения, направляется стороной, для которой наступили форс-мажорные обстоятельства, другой стороне..

Враховуючи відсутність відповідної згоди обох сторін на внесення пунктів 10.3, 10.4 до договору №480/2Т від 12.12.2016р. та відсутність законодавчо встановленого права на розірвання договору у випадку дії форс-мажорних обставин понад 60 календарних днів, відсутні й відповідні правові підстави для включення даних пунктів до тексту договору №480/2Т від 12.12.2016р. У звязку із цим, позовні вимоги про врегулювання розбіжностей при укладанні договору №480/2Т від 12.12.2016р. підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2017 року у справі №905/204/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЄНАКІЄВСЬКИЙ КОКСОХІМПРОМ», м. Дружківка на рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2017 р. у справі №905/204/17 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2017 р. у справі №905/204/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано :5 прим.

1 позивачу

1 відповідачу

1 у ДАГС

1 у справу

1 ГСДО