РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017Справа №910/23935/16
За позовом Публічне акціонерне товариство "Катіон"

до Державне підприємство "Український державний науково-дослідницький інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю. М. Білоконя"

Державне підприємство "Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"

Третя особа1 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру

Третя особа2 Хмельницька міська рада

про скасування технічної документації

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача - Клюцук В.П., договір від 26.01.2017 (відео конференція м. Хмельницьк)

від відповідача 1 - не з`явився

від відповідача 2 - Яновська О.В., довіреність № 201 від 28.08.2017(відео конференція

м. Хмельницьк)

від третьої особи 1- не з`явився

від третьої особи 2 - Демчук Л.Г., довіреність № 02-15-1937 від 08.11.2016 2017 (відео конференція

м. Хмельницьк)

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Катіон" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Державного підприємства "Український державний науково-дослідницький інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю. М. Білоконя" та Державне підприємство "Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про скасування технічної документації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2016 порушено провадження у справі № 910/23935/16 та призначено розгляд на 27.01.2017.

18.01.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача 1 отримано клопотання про перенесення судового засідання.

23.01.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримані документи на виконання вимог ухвали.

25.01.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача 2 отримано відзив на позовну заяву.

27.01.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 27.01.2017 розгляд справи відкладено на 17.02.2017.

15.02.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача1 отримано відзив на позовну заяву.

17.02.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

17.02.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача1 отримано клопотання про залучення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

В судове засідання 17.02.2017 представник позивача з'явився, підтримав своє клопотання про витребування додаткових доказів.

В судове засідання 17.02.2017 представник відповідача 1 з'явився, підтримав своє клопотання про залучення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

В судове засідання 17.02.2017 представник відповідача 2 з'явився, надав свої усні пояснення щодо заявлених клопотань.

Ухвалою суду від 17.02.2017 розгляд справи відкладено на 17.03.2017 та залучено треті особи та направлено судові запити.

В судове засідання 17.03.2017 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання 17.03.2017 представник відповідача 1 з'явився, надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання 17.03.2017 представник третьої особи 1 з'явився, надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання 17.03.2017 представники відповідача 2та третьої особи 2 не з'явилися.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представників відповідача2 та третьої особи 2.

Ухвалою суду від 17.03.2017 розгляд справи відкладено на 10.04.2017.

10.04.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

11.04.2017 відділом діловодства суду від представника третьої особи 2 отримано клопотання про припинення провадження у справі, заяву про застосування позовної давності та пояснення на позов.

Ухвалою суду від 24.04.2017 розгляд справи призначено на 12.05.2017.

03.05.2017 відділом діловодства суду від представника третьої особи 2 отримано клопотання про участь в засіданні в режимі відео конференції.

12.05.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про призначення комплексної судової експертизи.

12.05.2017 відділом діловодства суду від представника третьої особи1 отримано пояснення по справі.

Ухвалою суду від 12.05.2017 розгляд справи відкладено на 30.06.2017.

В судове засідання 30.06.2017 представник позивача з'явився, надав усні пояснення щодо суті спору.

В судове засідання 30.06.2017 представник відповідача 1 з'явився, надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання 30.06.2017 представник третьої особи 1 з'явився, надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання 30.06.2017 представник третьої особи 2 з'явився, надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання 30.05.2017 представник відповідача 2 не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача2.

Ухвалою суду від 30.06.2017 розгляд справи відкладено на 11.08.2017.

11.08.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 28.08.2017 призначено розгляд справи на 11.09.2017.

В судове засідання 11.09.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі.

В судове засідання 11.09.2017 представники відповідачів не з'явилися, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направили.

В судове засідання 11.09.2017 третя особа 1 з'явилася, надала суду усні пояснення у справі, заявила клопотання про застосування строку позовної давності.

В судове засідання В судове засідання 11.09.2017 третя особа 2 з'явилася, надала суду усні пояснення у справі, підтримала клопотання про застосування строку позовної давності.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 11.09.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ХМ № 001317 від 13.01.1999 року ПАТ «Катіон» є законним користувачем земельної ділянки розміром 22,3539 гектарів. У зв'язку з цим товариство є платником земельного податку, розмір якого залежить від нормативної грошової оцінки земель міста, яка, в свою чергу, залежить, від здійснених витрат на освоєння та облаштування території м. Хмельницького.

На думку позивача грошова (нормативна грошова) оцінка земель м. Хмельницького була проведена у 2000 році та у 2009 році на підставі завищених витрат на освоєння та, "облаштування території м. Хмельницького. Зазначене призвело до завищення нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького, що, у свою чергу, призвело до завищення розміру земельного податку, який товариство систематично сплачувало і сплачує.

В позовній заяві позивач зазначає, що про порушення своїх прав ПАТ «Катіон» остаточно дізналося 19.11.2015 року, оскільки саме цього дня товариство у відповідь на свої запити отримало з архівного відділу Хмельницької міської ради копії документів про видатки міського бюджету з 1992 року по 2001 рік (копії видатків бюджету м. Хмельницького за 2002-2008 роки товариство отримало від фінансового управління Хмельницької міської ради раніше, 03.11.2015.

Як вбачається із матеріалів справи технічна документації по грошовій оцінці земель м. Хмельницького розроблена у 2000 році Хмельницьким філіалом інституту землеустрою Української академії аграрних наук згідно договору №45 від 20.04.1999 року, укладеного між Хмельницькою міською радою та вказаним філіалом інституту.

20.03.2009 року Управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради та Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» уклали договір №551-07-2009 на виготовлення Технічної документації по грошовій оцінці земель м. Хмельницького.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на його думку грошова та нормативна грошова оцінки земель м. Хмельницького були проведені всупереч положенням чинного на той час законодавства, Технічна документація по грошовій оцінці земель м. Хмельницького, розроблена у 2000 році, та Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького, розроблена у 2009 році, в яких визначені розміри грошової та нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького, є незаконними тому підлягають скасуванню.

Відповідач 1 заперечив проти задоволення позовних вимог зазначивши, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького, розроблена відповідачем відповідно до договору №551-07-2009, була виконана у відповідності до вимог чинного законодавства і пройшла всі етапи затвердження відповідним державним органом з експертизи та рішенням органу місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідач 2 також заперечив проти задоволення позовних вимог зазначивши, що технічна документація по грошовій оцінці земель міста Хмельницького, Хмельницької області, виготовленої у 2000 році є вірною та немає законних підстав для її скасування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до інформаційного листа від 18 березня 2008 року №01-8/164 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України" викладена позиція Вищого господарського суду України про те, що нормативний акт-це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, має загальний чи локальний характер і застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права та обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Технічна документація по грошовій оцінці земель не є нормативно-правовим актом, так як не встановлює, не змінює, не скасовує норми права, а може застосовуватися після державної експертизи і затвердження на сесії міської ради відповідно до ст. 21, 23 Закону України "Про оцінку земель".

Статтею 21 Закону "Про оцінку земель" передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу підлягають державній експертизі відповідно до закону.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з нормативної грошової оцінки затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Міською радою були прийняті рішення від 26.12.2000 року №27 "Про затвердження грошової оцінки земель м. Хмельницького", від 15.12.2010 року №20 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького".

Як вбачається із матеріалів справи вище зазначені рішення є чинними.

В судовому засіданні 11.09.2017, що було проведено в режимі відео конференції представник Хмельницької міської ради підтримав клопотання про застосування строків позовної давності. Крім того представник Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру заявив клопотання про застосування строків позовної давності.

Представник Хмельницької міської ради зазначив, що позивач звертався до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Хмельницької міської ради про скасування технічної документації, визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.06.2017 у справі №686/2278/16-а позовну заяву Публічного акціонерного товариства

«Катіон» до Хмельницької міської ради про скасування технічної документації, визнання протиправними та скасування рішень залишено без розгляду.

Як вбачається із змісту ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.06.2017 у справі №686/2278/16-а , судом було встановлено що позивачеві стало відомо про технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького з дня отримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.01.2011 року № 321/01-15.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016 у справі №686/2278/16-а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Катіон» залишено без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.06.2016 без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вище зазначене , у суду відсутні підстави повторно встановлювати факти, що встановленні Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області та викладені в ухвалі суду від 29.06.2017.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як вбачається з матеріалів справи, з даним позовом до суду відповідач звернувся 27.12.2016, що підтверджується датою реєстраційного штампу відділу діловодства Господарського суду міста Києва № 23935/16 від 27.12.2016, що, в свою чергу, свідчить про пропуск позивачем строку позовної давності оскільки про порушення свого права позивач дізнався з дня отримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.01.2011 року № 321/01-15 .

Враховуючи зазначене відповідачем та відсутність у позивача поважних причин пропуску позовної давності позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.09.2017

Суддя Мельник В.І.