ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа № 914/751/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т.Б.

судді Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі Борщ І.О.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився

від відповідача не зявився

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Р-Інжиніринг б/н, б/д,

на рішення господарського суду Львівської області від 03.07.2017

у справі № 914/751/17, суддя Березяк Н.Є.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю СМП, Волинська область м. Луцьк

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Р-Інжиніринг, Городоцький район м. Городок

про стягнення 47 978, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 03.07.2017р. у справі № 914/751/17 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Р-ІНЖИНІРИНГ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СМП 47 978,00 грн. безпідставно утриманих коштів та 1 600,00 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що суд, враховуючи, що позивач, перераховуючи відповідачеві грошові кошти у вигляді передоплати в сумі 125 000,00 грн. передбачених договором робіт, а відповідач, виконуючи роботи, діяли в межах своїх прав і обов'язків, визначених договором, однак, зважаючи на факт неналежного виконання відповідачам своїх договірних обовязків, а саме виконання частково лише на суму 77 022,00 грн., що підтверджено матеріалами справи та стало причиною одностороннього розірвання договору, вважає вимогу позивача про повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 47 978,00 грн. обґрунтованою.

В апеляційній скарзі відповідач просить дане рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції не зясував наявність виконання по договору на суму 20 000,0 грн., яке не було оплачено позивачем та фактичну суму боргу по договору, а взяв до уваги акт звірки піврічної давності.

Позивач зазначає, що ним не отримано копії апеляційної скарги з додатками. Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неотриманням копії апеляційної скарги.

Апеляційний суд зазначає, що у матеріалах апеляційної скарги наявні належні докази надсилання скаржником копії апеляційної скарги на адресу ТОВ СМП, про що було зазначено апеляційним судом в ухвалі апеляційного суду від 15.08.2017 року. Крім того, позивач не позбавлений права ознайомитися з матеріалами даної справи згідно ст. 22 ГПК України.

У судове засідання представники сторін не забезпечили явки своїх уповноважених представників, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, враховуючи те, що явка представників сторін не визнавалася обовязковою, що участь представників сторін в судовому засіданні є правом, а не обовязком сторін, встановлені процесуальні строки розгляду апеляційної скарги та відсутність інших процесуальних перешкод, вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 29 січня 2015 року між ТзОВ СМП (надалі замовник) та ТзОВ Р-ІНЖИНІРИНГ (надалі Підрядник) було укладено договір підряду № 171-ОВ, за умовами якого підрядник зобовязується виконати роботи по влаштуванню конденсатовідводу при реконструкції та модернізації ковбасного цеху з добудовою ТзОВ СМП, вул. Луцька, 3, в м. Нововолинськ, Волинської області у встановлених Договором строк, а Замовник зобовязувався прийняти роботи та оплатити їх вартість.

Вартість робіт відповідно до договору становить 140 400,00 грн. та сплачується поетапно, а саме: перша сума передоплати 43 364,16 грн. сплачується замовником після підписання договору (п. 3.5.11), друга сума передоплати 43 364,16 грн. сплачується після сплати першої суми передоплати (п.3.5.1.2), решта оплати вартості робіт, виконаних за даним договором, з урахуванням раніше перерахованої передоплати, здійснюється замовником за фактично виконаний обєм робіт, згідно підписаних актів прийому-передачі виконаних робіт форми КБ-2В, КБ-3 протягом 10-ти робочих днів після їх підписання Замовником, шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на банківський рахунок Підрядником.

Остаточний розрахунок з підрядником проводиться за фактично виконаний обєм робіт та здійснюється замовником лише після надання Підрядником Замовнику повного комплексу документації, передбаченої п. 5.2.14(3.7), договірна ціна та загальний кошторис на виконання робіт є динамічними, обєм коригується за актом виконаних робіт (п. 3.3).

На виконання умов Договору замовником на рахунок підрядника було перераховано передоплату на загальну суму 125 000,00 грн., в т.ч. ПДВ.

Даний факт підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями: № 84 від 27.02.2015р. на суму 20 000,00 грн.; № 6 від 13.03.2015р. на суму 7000,00 грн.; № 18 від 20.03.2015р. на суму 8 000,00 грн.; № 29 від 25.03.2015р. на суму 20 00,00 грн.; № 186 від 09.04.2015р. на суму 15 000,00 грн.; № 271 від 22.04.2015 р. на суму 20 000,00 грн.; № 503 від 20.05.2015р. на суму 20 000,00 грн.; № 874 від 26.06.2015 р. на суму 15 000,00 грн.

23 липня 2015 р. замовник отримав звітну документацію до договору підряду № 171-ОВ від 29.01.2015 р., а саме: Акт КБ 2в № 1 на суму 77 022,00 грн., довідку КБ-3 на суму 77 022,00 грн., відомість ресурсів до акту № 1 та лист № 85 від 07.07.2015 р.

Звітна документація була засвідчена відбитками печаток та підписана повноважними сторонами без зауважень.

Загальна сума сплачена за платіжними дорученнями становить 125 000,00 грн., тоді як загальна сума виконаних робіт становить 77 022,00 грн.

У звязку з неналежним виконанням підрядником своїх договірних зобовязань, замовник відповідно до п.п. 6.1.7, 6.7.8 та п. п. 6.1.7.1 - 6.1.7.6 Договору, розірвав договір в односторонньому порядку, про що направив повідомлення про розірвання з 25 серпня 2016 року договору підряду № 171-ОВ від 29.11.2015р. у звязку із затриманням підрядником завершення виконання робіт не менше ніж на 20 днів.

Позивачем неодноразово направлялись на адресу відповідача листи-вимоги про повернення зайво утриманих коштів, однак, дані кошти ним не повернуто.

Між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків про те, що станом на 28.02.2016р. заборгованість ТзОВ СПМ перед ТзОВ Р-ІНЖИНІРИНГ становить 47 978,00 грн.

Відповідно, як зазначає позивач у своїй позовній заяві 47 978,00 грн., в.ч. ПДВ становить сума передоплати на яку роботи виконано не було і яка у звязку з вище зазначеним підлягає поверненню.

Предметом позову є стягнення з відповідача 47 978,0 грн. безпідставно утримуваних коштів. Нормативна підстава позову ст.1212 ЦК України.

У матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем спірних коштів позивачу.

Згідно ст. ст. 526, 530 Цивільного Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору підряду № 171-ОВ від 29 січня 2015 року позивачем було перераховано на рахунок відповідача передоплату на загальну суму 125 000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Даний факт підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями на загальну суму 125 000,00 грн.

23 липня 2015 р. замовник отримав звітну документацію до договору підряду № 171-ОВ від 29.01.2015 р., а саме: Акт КБ 2в № 1 на суму 77 022,00 грн., довідку КБ-3 на суму 77 022,00 грн., відомість ресурсів до акту № 1 та лист № 85 від 07.07.2015 р.

Відповідно до умов договору вартість робіт становить 140 400,00 грн. та сплачується поетапно. Загальна сума сплачена за платіжними дорученнями становить 125 000,00 грн., тоді як загальна сума виконаних робіт становить 77 022,00 грн.

Однак, як вбачається з зазначеного відповідачем своїх договірних зобовязань виконано належним чином не було, що стало підставою припинення позивачем даного договору відповідно до п. 6.1.7 договору, згідно якого замовник має право на припинення (розірвання) договору в односторонньому порядку і стягнення штрафних санкцій та відшкодування збитків у разі (але не виключно): п.6.1.7.4. договору якщо Підрядник затримав завершення робіт не менше ніж на 20 днів та п. 6.1.8 договору, яким передбачено, що одностороннє розірвання договору (односторонній правочин), у випадках передбачених п.п. 6.1.7.1 6.1.7.6 здійснюється замовником, шляхом надіслання на адресу підрядника письмового повідомлення за 5 днів до бажаної дати припинення.

Так, згідно положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 1214 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Отже, матеріалами справи підтверджено безпідставне зберігання та неповернення відповідачем позивачу спірних коштів в сумі 47 978,0 грн. після розірвання договору.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про підставність позовних вимог.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

У свою чергу, скаржник не навів обґрунтованих доводів та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а також не надав доказів на підтвердження власних зазначених доводів.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору в порядку ст.49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 03.07.2017р. у справі № 914/751/17 - залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Р-Інжиніринг б/н, б/д без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 18.09.2017 р.

Головуючий суддя Бонк Т.Б.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_1