УХВАЛА

12.09.2017Справа № 910/15236/17

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТ»

про вжиття запобіжних заходів

Суддя Щербаков С.О.

Представники:

від заявника: Корнієнко Т.Ю.; Ковальчук А.С.

від ТОВ «Ідріска тур»: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про вжиття запобіжних заходів в якій просить накласти арешт на майно, в тому числі на кошти, що знаходяться на рахунках в банківських установах (п/р 3 у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805 та р/р № 1974 у Печерській філії ПАТ КБ «Приватбанк» м. Київ, МФО 300711), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» у розмірі 3 834 808, 27 грн. основного боргу за договором № 17/5-5.1 на виконання чартерних авіаційних перевезень від 03.03.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур», а також заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» вчиняти дії, пов'язані з відчуженням рухомого та нерухомого майна.

Заява обґрунтована тим, що 03.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» (замовник) укладено договір № 17/5-5.1 на виконання чартерних авіаційних перевезень, проте, в порушенням умов договору та додатків до нього Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» не оплатило витрати, понесені заявником, у зв'язку із здійсненням чартерних рейсів, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» утворилась заборгованість у розмірі 3 834 808, 27 грн., яка на сьогоднішній день не погашена.

На думку заявника, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» порушило свої договірні зобов'язання як перед заявником так і перед пасажирами, не здійснило жодних дій щодо погашення вищевказаної заборгованості та, враховуючи що сума заборгованості є значною, у заявника є всі підстави вважати, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» найближчим часом здійснить заходи щодо уникнення відповідальності шляхом відчуження свого майна.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ Господарського суду міста Києва, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» про вжиття запобіжних заходів передано на розгляд судді Щербакова С.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.2017 розгляд поданої заяви призначено на 12.09.2017.

У даному судовому засіданні представники Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» підтримали подану заяву, а також додатково зазначили, що незважаючи на наявність заборгованості перед заявником Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» продовжує здійснювати продаж

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» у судове засідання не з'явився.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України, заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» про вжиття запобіжних заходів, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів заяви, 03.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» (замовник) укладено договір № 17/5-5.1 на виконання чартерних авіаційних перевезень, умовами якого передбачено, що замовник доручає, а перевізник виконує за плату міжнародні чартерні авіаційні пасажирські перевезення замовника, за маршрутом, розкладом та на умовах, що вказані в додатках до даного договору.

Відповідно до п. 3.6. договору, замовник зобов'язаний забезпечити своєчасну оплату перевезень згідно додатків до даного договору.

Згідно п. 3.2. договору, замовник повинен оплатити всі додаткові витрати перевізника, що можуть виникнути з вини замовника або його ініціативи в зв'язку з авіаперевезенням, за умови, що всі такі додаткові витрати були відповідним чином повідомлені замовнику, та за умови надання перевізником необхідних письмових документів, які підтверджують розмір таких витрат та факт їх понесення перевізником (рахунки, калькуляції, розрахунки, банківські виписки та інше).

Розрахунки між сторонами здійснюються на підставі виставлених рахунків у національній валюті України гривні за міжбанківським валютним середнім курсом продажу долара США/євро, що вказаний на сайті www.bin.com.ua на 16:00 годину дня, що передує дню оплати.

Пунктом 9.2. договору сторони визначили, що всі можливі претензії за договором повинні бути розглянуті сторонами протягом 30 днів з моменту отримання претензії.

Даний договір набирає чинності з дати підписання його уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 10.1 договору).

Додатком № 1 від 30.03.2017 до договору № 17/5-5.1 від 03.03.2017 сторони погодили, що перевізник зобов'язаний виконати чартерні рейси DAT 4431/4432 по перевезенню пасажирів замовника та їх багажу на повітряному судні А320 по маршруту та графіку визначеному у додатку № 1.

Відповідно до п. 7 додатку №1, замовник, гарантуючи виконання своїх зобов'язань та згідно договору № 17/5-5.1 (п. 5.2.), вносить гарантійний авансовий платіж за останній рейс програми у розмірі 41 250 дол. США, у відповідності до п. 5.1. даного договору згідно наступного графіку: 100 % суми у розмірі 41 250 дол. США у термін до 31.08.2017. У разі відмови замовника від програми повністю до 14.04.2017, останній зобов'язаний, протягом 3 (трьох) календарних днів перерахувати перевізнику решту недосплаченого гарантійного авансового платежу, як компенсацію. У разі відмови замовника від програми повністю гарантійний авансовий платіж не повертається.

Пунктом 8 додатку № 1 передбачено, у випадку несплати повної вартості перевезення, зазначеної в пункті 2 даного додатку та вартості напоїв, аеропортові збори і збори за безпеку, різницю вартості палива з моменту оплати за чартерний рейс до моменту виконання чартерного рейсу, або будь-яких інших платежів, відповідно до умов даного договору, перевізник залишає за собою право призупинити виконання рейсів замовника або не допустити пасажирів замовника до перевезення, до моменту проведення повної оплати замовником, або припинити дію даного договору негайно шляхом надання письмового повідомлення. У цьому випадку перевізник не несе відповідальності по зобов'язаннях замовника перед третіми особами.

Додатком № 2 від 05.05.2017 до договору № 17/5-5.1 від 03.03.2017, перевізник зобов'язаний виконати чартерні рейси DAT 4433/4434 по перевезенню пасажирів замовника та їх багажу на повітряному судні А320 по маршруту та графіку визначному у додатку № 2.

Згідно п. 7 додатку №2, замовник, гарантуючи виконання своїх зобов'язань та згідно договору № 17/5-5.1 (п. 5.2.), вносить гарантійний авансовий платіж за останній рейс програми у розмірі 75 186 дол. США, у відповідності до п. 5.1. даного договору у термін до 31.08.2017. У разі відмови замовника від програми повністю (відмови від виконання жодного з рейсів, зазначених у пункті 1 цього договору) до 29.06.2017, останній зобов'язаний, протягом 3 (трьох) календарних днів перерахувати перевізнику решту недосплаченого гарантійного авансового платежу, як компенсацію. У разі відмови замовника від програми повністю (відмови від виконання жодного з рейсів, зазначених у пункті 1 цього договору) гарантійний авансовий платіж не повертається.

Пунктом 8 додатку № 2 передбачено, у випадку несплати повної вартості перевезення, зазначеної в пункті 2 даного додатку та вартості напоїв, аеропортові збори і збори за безпеку, різницю вартості палива з моменту оплати за чартерний рейс до моменту виконання чартерного рейсу, або будь-яких інших платежів, відповідно до умов даного договору, перевізник залишає за собою право призупинити виконання рейсів замовника або не допустити пасажирів замовника до перевезення, до моменту проведення повної оплати замовником, або припинити дію даного договору негайно шляхом надання письмового повідомлення. У цьому випадку перевізник не несе відповідальності по зобов'язаннях замовника перед третіми особами.

Як зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАРТ», за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» утворилась заборгованість у розмірі 3 834 808, 27 грн., яка складається із заборгованості по вартості рейсів, що передбачені п. 1 та п. 2 додатків до договору та заборгованості із вартості витрат понесених заявником відповідно до п. 6 додатків до договору.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» зазначає, що неодноразово зверталося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» з претензіями, в яких просило виконати умови договору та оплатити виставлені рахунки, проте Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» проігнорувало дані претензії та не сплатило заборгованість.

В обґрунтування даної заяви про вжиття запобіжних заходів заявник вказує, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» порушило свої договірні зобов'язання як перед заявником так і перед пасажирами, не здійснило жодних дій щодо погашення вищевказаної заборгованості та, враховуючи що сума заборгованості є значною, у заявника є всі підстави вважати що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» найближчим часом здійснить заходи щодо уникнення відповідальності шляхом відчуження свого майна.

Також заявник вказує що зазначена вище ситуація була висвітлена в новинах, в тому числі і в мережі Інтернет.

Відповідно до статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Згідно зі статтею 43-2 Господарського процесуального кодексу України, запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Статтею 43-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що запобіжні заходи вживаються до моменту звернення до суду з позовною заявою з метою попередження та збереження доказів правопорушення, а після подання відповідної заяви вжиті запобіжні заходи не припиняються, а діють вже як заходи забезпечення позову.

Отже, за своєю правовою природою, запобіжні заходи - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії, а заходи до забезпечення позову за своїм змістом застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. Тобто, заходи, що вживаються судом як запобіжні мають бути спрямованими також на забезпечення позову, який буде поданий до суду з метою захисту порушених прав та інтересів заявника.

Відповідно до п. 15 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12, у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1 ГПК; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 № 01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт, тощо).

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття запобіжних заходів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких запобіжних заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття запобіжних заходів (необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову) не може бути підставою для винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів.

Тобто, фактично метою вжиття запобіжних заходів є забезпечення вимоги, оформленої у вигляді позову та надання додаткових гарантій збереження доказів чи реальності виконання рішення суду у разі задоволення позову у разі наявності підтвердженої належними засобами доказування імовірності неможливості або утруднення подачі особою потрібних для неї доказів, а також наявності у особи підстав вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення.

При цьому, суд відзначає, що про наявність вказаних обставин може свідчити, зокрема, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання та/або реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що в поданій заяві міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на кошти та майно ТОВ «Ідріска тур».

На думку суду, саме лише посилання на наявність заборгованості, її розмір, а також на відсутність дій щодо погашення цієї заборгованості не є підставою для вжиття запобіжних заходів. Посилання заявника на інформацію, яка розміщена в мережі Інтернет, суд не бере до уваги, оскільки в даному випадку вона не є належним та допустимим доказом.

При цьому, заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, яке саме майно перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур», а також про наявні чи відсутні обтяження щодо нього.

Крім того, суд відзначає, що у матеріалах заяви про вжиття запобіжних заходів відсутні докази направлення (надсилання/вручення) на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідріска тур» претензій № 755 від 30.08.2017, № 767 від 31.08.2017, № 773 від 01.09.2017 та № 786 від 06.09.2017 щодо погашення заборгованості за здійснені перевезення чартерним рейсом.

В силу положень ч. 6 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Отже, підстави викладені заявником в заяві про вжиття запобіжних заходів, не є підставами в розумінні ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України для вжиття запобіжних заходів, оскільки не доводять наявність фактичних обставин, які б обґрунтовували необхідність вжиття таких заходів до подання позову.

За таких обставин, оскільки заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту що невжиття запобіжних заходів порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд визнає подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» про вжиття запобіжних заходів необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 43-1, 43-4 та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРТ» про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством України.

Суддя Щербаков С.О.