ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа № 922/1962/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Білецька А.М.

при секретарі Кохан Ю,В.

за участю представників сторін:

позивача не зявився

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ОСОБА_1 Інтернешнл» (вх.№2604Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 01.08.2017 у справі № 922/1962/17,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2», м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «СКС», м. Харків,

про визнання кредитором,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача ТОВ Фірми «СКС», в якій просить зобов'язати ТОВ Фірму «СКС» в особі Голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 визнати грошові вимоги в розмірі 18100828,98 грн., в тому числі: 10748009,87 грн. - заборгованість за кредитом, 1338,13 грн. - заборгованість за процентами, 2124053,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 190,09 грн. - пеня за несвоєчасну оплату процентів по кредиту, 397022,26 грн. - заборгованість по 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 22,14 грн. - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 2941992,93 грн. - загальна сума нарахованих штрафів відповідно до п. 4.4. договору, 1888116,84 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту та 83,28 грн. інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів, та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

31.07.2017 до господарського суду Харківської області надійшов позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю фірмі «ОСОБА_1 груп Інтернешнл» до ТОВ Фірми «СКС» про визнання зобов'язань за кредитним договором №551 між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ТОВ фірмою «СКС» від 25.09.2007 припиненими.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.08.2017 у справі №922/1962/17 (суддя Світличний Ю.В.) повернуто позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі «ОСОБА_1 Інтернешнл» та додані до неї документи на 6-ти аркушах - без розгляду.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ОСОБА_1 Інтернешнл» звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 01.08.2017 у справі №922/1962/17 та прийняти позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до спільного розгляду з позовом ПАТ «ВіЕйБі» до ТОВ фірми «СКС».

12.09.2017 до початку судового засідання шляхом електронної пошти від позивача ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ Фірми «ОСОБА_1 Інтернешнл», а ухвалу господарського суду Харківської області від 01.08.2017 по справі №922/1962/17 залишити без змін, як законну та постановлену з дотриманням норм процесуального права.

Крім відзиву, від позивача шляхом електронної пошти надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, в звязку з неможливістю прибуття до суду апеляційної інстанції, що обумовлено зниженням чисельності спеціалістів, відсутністю часу та відсутністю грошових коштів на переїзд за межі міста Києва. Також позивач просив забезпечити право на участь свого представника у судовому засіданні, яке відбудеться у визначений судом час і дату наступного судового засідання в режимі відео-конференції.

Заявник апеляційної скарги ТОВ фірма «ОСОБА_1 Інтернешнл», відповідач ТОВ фірма «СКС», а також третя особа по справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не скористалися наданим процесуальним правом брати участь в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день та час розгляду справи.

Колегія суддів розглянувши надане позивачем клопотання про відкладення розгляду справи дійшла висновку про його відхилення з наступних підстав.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із пунктом 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи колегія суддів зазначає, що частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте представники сторін не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи скаржника, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Згідно статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа №922/1962/17 за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ТОВ фірми «СКС» про визнання кредитором.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Інтернешнл» звернулося із позовними вимогами до ТОВ Фірми «СКС» про визнання зобовязань за кредитним договором №551 між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» та ТОВ фірмою «СКС» від 25.09.2007 припиненими.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.08.2017 позовну заяву було повернуто ТОВ фірмі «ОСОБА_1 Інтернешнл» без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 63 ГПК України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовий захист прав суб'єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб'єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону.

Відповідно до ст. 26 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу господарський суд виносить ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

Як зазначав Вищий господарський суд України, у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», абзац другий п.1.5.: вступ у справу третьої особи, яка має самостійні вимоги на предмет спору, можливий тільки на підставі її позовної заяви, що повинна відповідати вимогам статей 54-57 ГПК України, а не за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду (стаття 26 ГПК України). Питання про прийняття такої заяви, відмову в її прийнятті або про її повернення вирішується на загальних підставах згідно зі статтями 61-63 ГПК України. Зокрема, дійшовши висновку про те, що у відповідній заяві не зазначено обставин, на яких ґрунтується вимога третьої особи, та/або доказів, що підтверджують ці обставини, суд повертає заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 названого Кодексу. Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом (наприклад, про визнання недійсним договору, тоді як первісний позов стосується стягнення заборгованості за тим же договором), позов третьої особи може бути повернуто на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК України, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України не встановлено виключень для третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору стосовно документів, які мають бути додані до позову у відповідності до ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно із пунктом 4 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, надання документів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, щодо документів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Характер доданих до позовної заяви документів (листів, актів, платіжних доручень тощо) визначається характером спору, при цьому документи додаються відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального Кодексу в оригіналі (зокрема, коли обставини справи згідно із законодавством або на вимогу суду мають підтверджуватися тільки такими документами) або належним чином засвідчених копіях (наприклад, якщо для вирішення спору має значення тільки одна частина документа, достатньо належним чином засвідченого витягу з нього; якщо йдеться про довіреність керівника на укладання договорів у разі видання її на певний строк; якщо залучення такого оригіналу ускладнить роботу підприємства тощо). Документ вважається засвідченим належним чином, якщо копія документа є якісною, відповідає оригіналу документа, підписана уповноваженою на те особою, має штамп «копія» та печатку.

Аналіз вищезазначених законодавчих положень свідчить про обов'язковість при зверненні до господарського суду з позовною заявою додавання до останньої документів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Натомість, третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору до позовної заяви не було додано жодного доказу в підтвердження обставини, на яких ґрунтується позовна заява. Проте, ТОВ фірма «ОСОБА_1 Інтернешнл» в своїй позовні заяві зазначило, що всі документи, на які йде посилання в позові знаходяться у ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ фірми «СКС».

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

На стадії прийняття позовної заяви/зустрічної позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Враховуючи неподання третьою особою доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та надано лише довіреність на докази сплати судового збору та направлення копії позовної заяви на адресу позивача та відповідача, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви без розгляду ґрунтується на матеріалах справи і вимогах закону.

З урахуванням вище зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянуто всі доводи, наведені в позовній заяві, правомірно, із дотриманням всіх процесуальних норм ГПК України повернуто позовну заяву без розгляду, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 01.08.2017 року по справі №922/1962/17 залишається без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ОСОБА_1 Інтернешнл» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 01.08.2017 у справі №922/1962/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.