номер провадження справи 24/128/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017 Справа № 908/1542/17

м. Запоріжжя

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Арматура України» (69006, м. Запоріжжя, вулиця Північне шосе,4, )

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «УкрВест» (69057, м. Запоріжжя, вулиця Перемоги ,129а, ).

про стягнення суми заборгованості

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. б/н від 01.09.2017р.)

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВЛЕНО:

26.07.2017р. від товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Арматура України» () надійшла позовна заява № 137 з вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю «УкрВест» (), про стягнення заборгованості по орендним платежам 9 613,89 грн., інфляційне збільшення 457,66 грн., три проценти річних 91,65 грн., пеня 2 230,32 грн., штраф 1 239,85 грн.

Ухвалою від 26.07.2017р. за поданими позовними матеріалами порушено провадження № 24/128/17, розгляд господарської справи № 908/1542/17 був призначений на 04.09.2017р. о 16-00 .

Ухвалою від 04.09.2017р. розгляд справи згідно ст. 77 ГПК України був відкладений на 13.09.2017р. о 10-30.

Судом перевірені повноваження представника позивача.

У відповідності до положень ст. 22 ГПК України представнику позивача розяснені права та обовязки.

Відводів складу суду не заявлено.

Відповідач в судове засідання не прибув та не повідомив господарський суд про причини неявки.

Представник позивача не наполягав на проведенні звукозапису судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні 13.09.2017р. господарським судом відповідно до вимог статті 85 ГПК України оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. 02.03.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Арматура України» (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «УкрВест» (орендар) було укладено договір оренди приміщення, предметом якого є платне строкове користування нежилого приміщення, придатного для здійснення господарської діяльності згідно статуту орендаря. Відповідно до п. 2.6 договору, орендну плату та платежі згідно умов договору орендар сплачує передоплатою орендодавцю до 15 числа поточного місяцю, за кожний наступний місяць, шляхом перерахування на поточний рахунок орендодавця. Сторони домовились, що загальна сума орендної плати на місяць складає 1 351,35 грн., в тому числі ПДВ 225,23 грн. Позивач вказує, що в повному обсязі виконав свої зобовязання за договором, тобто надав орендарю приміщення, яке є предметом договору, про що свідчить акт прийому передачі приміщення в оренду від 02.03.2015р. Позивач пояснив суду, що відповідач сплачував орендну плату несвоєчасно та не в повному обсязі. За підрахунками позивача сума боргу по орендній платі становить 9 613,89 грн. Заявник вказує, що неодноразово звертався до відповідача із вимогами погасити заборгованість за договором оренди приміщення, що підтверджується листами: № 58 від 22.03.2017р. та № 105 від 23.05.2017р., проте відповідач свої зобовязання не виконав. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач своїм процесуальним правом направити в судове засідання уповноваженого представника та надати суду вмотивований відзив на позов не скористався.

Розглянувши матеріали господарської справи № 908/1542/17 , заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Арматура України» (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «УкрВест» (орендар) підписаний договір оренди приміщення № 02/03/15-19, відповідно до предмету якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування (оренда) нежиле приміщення, придатне для здійснення господарської діяльності згідно Статуту орендаря.

Адреса приміщення: м. Запоріжжя, вулиця Північне шосе,о4. Загальна площа приміщення 24,6 кв.м.; розташування приміщення визначено на схемі (Додаток № 1 до договору. Приміщення передається в оренду для здійснення господарської діяльності згідно Статуту орендаря, а саме для розміщення офісу орендаря.

Умовами розділу ІІ договору передбачено, що орендна плата за користування приміщенням встановлюється в грошовій формі. Загальна сума орендної плати на місяць складає 1 351,35 грн.. В розрахунках між сторонами можлива попередня оплата. Орендодавець має право змінити суму орендної плати попередивши про це орендаря в письмовій формі за 10 календарних днів.

Пунктом 2.6 договору визначено, що орендну плату та платежі згідно п.2.1 та п.2.2 цього договору орендар сплачує передоплатою орендодавцю до 15 числа поточного місяця, за кожний наступний місяць, шляхом перерахування на поточний рахунок орендодавця.

У відповідності до положень пункту 2.9 договору окрім орендної плати, вказаної у пункті 2.2 договору орендар компенсує орендодавцю витрати, повязані із забезпеченням орендованих приміщень електричною енергією, теплопостачанням, послугами звязку, які несе орендодавець у звязку з діяльністю орендаря. Розмір компенсації розраховується на підставі тарифів підприємств - постачальників комунальних послуг та складеного орендодавцем розрахунку використання орендарем вказаних послуг згідно виставлених орендодавцем до оплати рахункам у порядку, передбаченому у п.2.9 цього договору.

Розділом ІІІ договору передбачено, що орендар зобовязаний прийняти приміщення по акту приймання передачі, де відобразити стан приміщення (вікон, дверей, стін, мереж комунікацій, інше); своєчасно проводити орендні платежі; використовувати приміщення відповідно до умов цього договору.

У відповідності до положень розділу ІУ договору, договір вважається укладеним з моменту підписання.

Із змісту договору оренди приміщення № 02/03/15-19 від 02.03.2015р. слідує, що договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками товариств.

За своєю правовою природою договір № 02/03/15-19 від 02.03.2015р. є договором оренди, який містить усі суттєві умови, характерні для договорів даного виду.

Фактичне передання приміщення в оренду відбулось на підставі акту приймання передачі приміщення в оренду від 02.03.2015р.

Позивачем на адресу відповідача 22.03.2017р. направлена письмова претензія № 58 з вимогами погасити суму заборгованості у розмірі 12 659,45 грн. за договором оренди від 02.03.2015р. № 02/03/15-19.

Повторно, позивачем на адресу відповідача 23.05.2017р. направлена письмова претензія № 105 з вимогами погасити суму заборгованості у розмірі 9 508,22 грн. за договором оренди від 02.03.2015р. № 02/03/15-19.

Станом на 24.05.2017р. сторонами підписаний акт звірки взаєморозрахунків, за яким відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 9 508,22 грн.

Оцінивши надані позивачем документальні докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до пункту 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктом 1 статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріали справи свідчать, що позивач належним чином виконував свої зобовязання за договором, відповідачу були надані послуги з оренди майна., Однак, свої обовязки щодо своєчасної та у повному обсязі оплати орендних платежів відповідач не виконав, внаслідок чого сума основного боргу становить 9 613,89 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи документами, зокрема, двостороннім актом звірки взаємних розрахунків від 24.05.2017р.

Зважаючи на те, що ТОВ «УкрВест», в порушення умов Договору та вищенаведених норм законодавства України, свої зобовязання щодо своєчасної сплати орендних платежів не виконав, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в сумі 9 613,89 грн. з орендної плати законною і обґрунтованою, а тому задовольняє її у повному обсязі.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 797,77 грн. пені за загальний період з 01.02.2017р. по 13.07.2017р.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. (з наступними змінами та доповненнями) розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня (стаття 3).

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 5.3. договору, який передбачає, що у разі невиконання Орендарем п. 2.5. договору, Орендар сплачує пеню у розмірі 0,2% за кожний день прострочки сплати орендної плати.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги розяснення, викладені у п. 2.9. Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, відповідно до якого: за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Факт порушення відповідачем термінів розрахунків є доведеним. Разом з тим, при розрахунку пені позивачем не враховано положення вищезазначених норм діючого законодавства.

Здійснивши власний розрахунок пені, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги щодо стягнення пені, а саме: за загальний період з 01.02.2017р. по 13.07.2017р. в сумі 797,77 грн. В решті цієї вимоги суд відмовляє.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 1 239,85 грн. штрафу.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 1 ст. 230 ГК України визначено, що до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 5.4. договору, на який позивач посилається в обґрунтування вимог щодо стягнення штрафу, сторони обумовили, що при невиконанні п. 2.5. договору понад 2 місяці Орендодавець має право застосувати штрафні санкції до Орендаря у розмірі 10% загальної суми заборгованості.

Судом встановлено, що відповідачем допущено помилку у розрахунку штрафу, оскільки сума боргу становить 9 613,89 грн., тому сума штрафу складає 961,39 грн. (10% від суми заборгованості). Отже, вимоги в цій частині задовольняються частково в розмірі 961,39 грн. В іншій частині вимоги відхиляються.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 457,66 грн. інфляції та 91,65 грн. 3% річних за загальний період з 01.02.2017р. по 13.07.2017р.

Розрахунок інфляції та 3% річних виконаний з дотриманням норм законодавства, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 457,66 грн. інфляції та 91,65 грн. 3% річних судом задовольняються у повному обсязі.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги задовольняються частково.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обовязок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку, відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у розмірі 1 399,20 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УкрВест» (69057, м. Запоріжжя, вулиця Перемоги ,129а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Арматура України» (69006, м. Запоріжжя, вулиця Північне шосе,4, ) 9 613 (девять тисяч шістсот тринадцять) грн. 89 коп. орендної плати, 457 (чотириста пятдесят сім) грн. 66 коп. інфляції, 91 (девяносто одна) грн. 65 коп. 3% річних, 797 (сімсот девяносто сім) грн. 77 коп. пені, 961 (девятсот шістдесят одна) грн. 39 коп. штрафу та 1 399 (одна тисяча триста девяносто девять) грн. 20 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 19.09.2017р.

Суддя Т.А. Азізбекян