ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 вересня 2017 року Справа № 916/12/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіДанилової М.В.,
суддівКорсака В.А. ,Сибіги О.М.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиТарутинської районної державної адміністрації Одеської області
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 року
у справі господарського суду Одеської області
за позовомпершого заступника військового прокурора Південного регіону України в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України , м. Київ, Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району
до1. Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області; 2 Селянського фермерського господарсьва "Колос"
про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору та зобов'язання повернути земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 року у справі № 916/12/17 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, встановлена підпунктом "5" пункту 2 частини 2 статті 4 і становить 120 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відтак, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що звернувшись з касаційною скаргою скаржник повинен був сплатити судовий збір та додати до неї докази його сплати виходячи з розрахунку, наведеного у вказаних нормах зазначеного Закону України "Про судовий збір", а саме 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто із суми 4134,00 грн.

При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу, що Законом України "Про судовий збір" передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 року № 01-06/2093/15).

Однак, як вбачається з дублікату квитанції № 0.0.780851669.1 від 08.06.2017 року скаржником було сплачено судовий збір лише у розмірі 1920,00 грн., а повинно було бути сплачено на момент подання касаційної скарги 4960,80 грн.

Отже, суд касаційної інстанції відзначає, що судовий збір не було сплачено у повному розмірі.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не може прийняти касаційну скаргу Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 року до провадження і вона підлягає поверненню скаржнику на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 86, 110, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 року у справі № 916/12/17 повернути скаржнику.

Головуючий суддяМ.В. Данилова

СуддіВ.А. Корсак

О.М. Сибіга