ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.09.2017 Справа № 904/7361/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 104346,12грн.

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1 - довіреність № б/н від 17.05.2017;

від відповідача: представник ОСОБА_2 - довіреність № 52-16/08 від 11.01.2017.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область (далі по тексту - відповідач) про стягнення 104346,12грн. (з яких 100630,08грн. плати за користування вагонами та 3716,04грн. збору за зберігання вантажу).

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Між сторонами укладено договір №ПР/М-13-2/11-131387/НДдч від 28.11.2013 "Про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці".

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач прийняв до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача - відповідача.

На шляху прямування дані вагони затримано через зайнятість колій на станції призначення Кривий Ріг, з вини відповідача.

Накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення №258 від 29.01.2017, №280 від 31.01.2017 надано через наявність на коліях станції призначення Кривий Ріг неприйнятих відповідачем вагонів, що надійшли на його адресу та які заважали залізниці виконувати технологічні операції з вантажами.

За цим фактом станціями затримки Мусіївка складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №18 від 29.01.2017, №19 від 31.01.2017, акти загальної форми ГУ-23 №19 від 29.01.2017 та №20 від 31.01.2017 та представникам вантажоодержувача своєчасно вручено повідомлення про затримку вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача.

Інформація про акти загальної форми ГУ-23, які складено про затримку вагонів на коліях станції призначення з вини відповідача за весь період дії наказів, підписані ним без заперечення.

Про прибуття вантажу одержувач-відповідач повідомлений, що підтверджується записом в книзі повідомлень форми ГУ-2, а фактично ці вагони передавалися на під'їзну колію після повідомлення диспетчера УЗТ відповідача про готовність їх до забирання.

Станцією затримки Мусіївка та станцією призначення Кривий Ріг оформлено відповідні акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостям ф.ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостях ф.ГУ-46 №05029149, 19029219, 05029148, 07029163, 07029164 та збір за зберігання вантажу по накопичувальним карткам ф. ФДУ-92 № 08029039, 08029038 на загальну суму 104346,12грн. (з ПДВ).

Заперечення відповідача у відомостях плати за користування вагонами та накопичувальних картках, що в період дії наказів про затримку вагонів по станції Кривий Ріг були вільні колії і залізниця мала можливість доставити затримані поїзда на станцію призначення, на думку позивача, безпідставні. Залізниця не мала можливості доставити затримані поїзда на станцію призначення з наступних обставин:

- поїзний диспетчер надає пріоритет у перевезенні вантажів, які йдуть за графіком, з метою уникнення відповідальності залізниці за затримку у доставці вантажу;

- наявність вільного локомотива і локомотивної бригади;

- вільні колій попутних станцій для пропуску даних поїздів;

- знаходження на станції Кривий Ріг вагонів, що своєчасно не забиралися відповідачем на під'їзну колію;

- планування роботи поїзним диспетчером з урахуванням наявності вільних колій для обгону локомотивом, проведення маневрових робіт, приймання та відправлення навантажених та порожніх власних вагонів.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2017 справу №904/7361/17 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

За результатами розгляду позовної заяви від 30.06.2017 за вих.№НЮс-01/375 ухвалою суду від 19.07.2017 порушено провадження по справі та прийнято позовну заяву до розгляду, призначено слухання на 10.08.2017.

09.08.2017 отримано відзив на позов в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд в їх задоволенні відмовити. Твердження позивача про зайнятість колій на станції призначення з вини відповідача спростовуються відомостями плати за користування вагонами №05029149, №19029219, №05029148, №07029163, №07029164, які представниками відповідача підписано із зауваженнями про відмову в сплаті плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, нарахованої за вагони, які затримані за наказами №258 та №280 у зв'язку з тим, що шляхи прийому були вільні для прийняття вагонів. Факт готовності відповідачем прийняти вагони на свою під'їзну колію підтверджується і відповідними довідками, згідно яких на момент видачі спірних наказів на станції Допоміжна були вільні колії, а саме на момент видачі наказу №258 вільно чотири колії; на момент видачі наказу №280 вільно три колії.

Відповідач вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача збору за зберігання вантажу у сумі 3716,04грн. необґрунтованими, при цьому зауважує, що одночасне стягнення або вимога про одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше, а саме неможливо одночасно користуватися річчю, яка зберігається у іншої особи - залізниці. Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 07.08.2013 по справі №905/1455/13-г.

Відповідач звертає увагу суду, що при розрахунку суми плати за користування вагонами позивачем порушено вимоги Правил користування вагонами та контейнерами, а саме плата за користування вагонами нараховувалася не на загальний час затримки вагонів за кожним актом, а за сумарний час знаходження вагонів на станції призначення та на підходах, нарахована плата за користування вагонами, затриманими за наказами №258 та №280 є завищеною на 48473,94грн.

09.08.2017 отримано клопотання відповідача про призначення експертизи. Клопотання обґрунтовано тим, що вирішення питання, щодо наявності у позивача можливості або її відсутності доставити спірні вагони на станцію призначення з урахуванням ситуації, що склалася на станції призначення в момент затримки спірних вагонів на станції підходу, відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України від 12.06.2014 №07.01-11/96/775/14 та судової практики, що склалася при розгляді судом подібних справ №904/5778/13, №904/5819/13, №904/6846/13, потребує спеціальних знань.

09.08.2017 отримано клопотання про витребування доказів від позивача, а саме графіки руху поїздів по вузлу Кривий Ріг (у кольорі) на дату затримки вагонів за 29.01.2017 та 31.01.2017; графіки виконаного руху по вузлу Кривий Ріг (у кольорі) на дату затримки вагонів за 29.01.2017 та 31.01.2017; Графіку виконаного руху по вузлу Кривий Ріг, у тому числі зайнятість приймально-відпрвних колій на 29.01.2017 та 31.01.2017; Положення (пояснення) про зайнятість колій на ст.Кривий Ріг з моменту прибуття потягу на ст.Мусіївка і до закінчення затримки вагонів за наказами №258 від 29.01.2017 та №280 від 31.01.2017; Затверджений графік руху ст.Кривий Ріг на 2017; Графік маневрової роботи диспетчера ст.Кривий Ріг на дату видачі наказів 29.01.2017 та 31.01.2017; Технічно-розпорядчий акт с.Кривий Ріг. Ухвалою від 10.8.2017 клопотання про витребування доказів судом задоволено.

Суд розгляд справи відкладав з 10.08.2017 до 12.09.2017.

12.09.2017 позивач надав суду Положення зайнятості колій по наказам 258, 280.

12.09.2017 відповідач на підтвердження обраної правової позиції надав письмові пояснення та доповнення до відзиву та заявив клопотання про призначення експертизи.

Суд оголошував перерву з 12.09.2017 до 13.09.2017.

Щодо повідомлення сторін про час та місце судового засідання.

Господарським судом враховано положення пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Позивач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями про явку представника відображеними в протоколі судового засідання від 12.09.2017.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями про явку представника відображеними в протоколі судового засідання від 12.09.2017.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 13.09.2017, представники сторін підтримали обрані правові позиції.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 13.09.2017 в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2013 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі по тексту позивач, залізниця) та Відкритим акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі по тексту - власник колії, відповідач), укладено договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці №ПР/М-13-2/11-131387/НДдч, відповідно до пункту 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці спареною стрілкою №2/4 в парній горловині станції. Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Відповідно до пункту 5 договору передача (здача) вагонів для підїзної колії здійснюється:

- порожніх вагонів під навантаження через інтервал часу 1,5 год.;

- маршрутів, завантажених аглорудою через інтервал часу 5,0 год.;

- маршрутів, завантажених вапняком через інтервал часу 4,5 год.;

- передача розбірних поїздів за повідомленнями.

Повідомлення про подачу вагонів на підїзну колію передаються старшим, прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форму ГУ-2.

Згідно з пунктом 6 договору вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії. Здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному звязку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, повідомлення передається не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2 (пункт 8 договору).

Час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 11 договору).

Відповідно до пункту 15 договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:

- за подачу, забирання вагонів згідно таблиці 1, таблиці 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязаних з ними послуг (тарифне керівництво № 1);

- за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України;

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збитки і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плата вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення.

Власник колії відшкодовує Залізниці витрати на утримання смуги відведення в розмірі 6 900 грн. на рік без ПДВ.

Списання здійснюється розрахунковим підрозділом залізниці з особового рахунку власника колії. За наступний рік збір стягується одноразово у першій декаді січня.

При зміні розміру витрат на утримання смуги відведення залізниця письмово повідомляє власника колії із зазначенням суми, дати введення її у дію та проводить через розрахунковий підрозділ.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення.

Пунктом 16 Договору встановлено, що власник копії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.

Вагони з підїзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.

У пункті 20 договору сторони визначили, що договір укладається терміном на 1 рік з 11.12.2013 до 10.12.2014 включно.

Додатковою угодою № 6 від 18.08.2014 було змінено пункт 20 договору, а саме: сторони визначили, що договір укладається терміном на п'ять років з 11.12.2013 до 10.12.2018 включно.

15.12.2015 між сторонами укладено Додаткову угоду №9 в якій сторони дійшли згоди змінити назву договору та викласти у новій редакції: "Договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці" ПАТ "Українська залізниця". Змінено преамбулу до договору та пункт "Місцезнаходження сторін та банківські реквізити".

В січні 2017 року позивачем прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача - відповідача за накладними.

Відповідно до зазначених накладних станція та залізниця призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

За наказом №258 від 29.01.2017 о 04год. 05хв. затримано вагони (№№ голова 59083949 хвіст 61296661 у кількості 57 вагони індекс поїзда 4671-250-4672) на станції Мусіївка Придніпровської залізниці по причині скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на їх адресу.

За наказом №280 від 31.01.2017 о 16год. 25хв. затримано вагони (№№ голова 59083949 хвіст 61296661 у кількості 57 вагони індекс поїзда 4671-250-4672) на станції Мусіївка Придніпровської залізниці по причині скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на їх адресу.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Мусіївка у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту було складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: №18 від 29.01.2017, №19 від 31.01.2017, акти загальної форми ГУ-23 №19 від 29.01.2017 та №20 від 31.01.2017.

Повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №3554 (акт форми ГУ-23а №18 від 29.01.2017) отримане відповідачем 29.01.2017 о 04:50год.

Повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №3553 (акт форми ГУ-23а №19 від 31.01.2017) отримане відповідачем 31.01.2017 о 17:40год.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №18 від 29.01.2017 затримані вагони, що прибули поїздом №3553 29.01.2017 об 03 год. 40 хв. відправлені поїздом №3554 - 04.02.2017 о 01 год. 40 хв.

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №19 від 31.01.2017 затримані вагони, що прибули поїздом №3553 29.01.2017 об 03 год. 40 хв. відправлені поїздом №3554 - 04.02.2017 о 01 год. 40 хв.

На станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами сторонами складені акти загальної форми ГУ-23, а саме №1145 від 29.01.2017; №1146 від 29.01.2017; №1147 від 29.01.2017; №1148 від 29.01.2017; №1149 від 29.01.2017; №1150 від 29.01.2017; №1179 від 30.01.2017; №1180 від 30.01.2017; №1181 від 30.01.2017; №1182 від 30.01.2017; №1183 від 30.01.2017; №1184 від 30.01.2017; №1185 від 30.01.2017; №1186 від 30.01.2017; №1187 від 30.01.2017; №1188 від 30.01.2017; №1189 від 30.01.2017; №1230 від 31.01.2017; №1231 від 31.01.2017; №1232 від 31.01.2017; №1233 від 31.01.2017; №1285 від 02.02.2017; №1286 від 02.02.2017; №1287 від 02.02.2017; №1288 від 02.02.2017; №1289 від 02.02.2017; №1290 від 02.02.2017; №1291 від 02.02.2017; №1292 від 02.02.2017; №1316 від 03.02.2017; №1317 від 03.02.2017; №1318 від 03.02.2017; №1319 від 03.02.2017; №1320 від 03.02.2017; №1321 від 03.02.2017; №1322 від 03.02.2017; №1323 від 03.02.2017; №1337 від 03.02.2017; №1338 від 03.02.2017; №1339 від 03.02.2017; №1340 від 03.02.2017; №1341 від 03.02.2017; №1342 від 03.02.2017; №1343 від 03.02.2017; №1344 від 03.02.2017; №1345 від 03.02.2017; №1346 від 03.02.2017; №1347 від 03.02.2017; №1348 від 03.02.2017; №1349 від 03.02.2017; №1368 від 03.02.2017; №1369 від 03.02.2017; №1370 від 03.02.2017; №1371 від 03.02.2017; №1372 від 03.02.2017; №1373 від 03.02.2017; №1374 від 03.02.2017; №1375 від 03.02.2017; №1376 від 03.02.2017; №1377 від 03.02.2017; №1397 від 04.02.2017; №1398 від 04.02.2017; №1399 від 04.02.2017; №1400 від 04.02.2017; №1401 від 04.02.2017; №1402 від 04.02.2017; №1403 від 04.02.2017; №1404 від 04.02.2017; №1405 від 04.02.2017; №1406 від 04.02.2017.

Зазначені акти складені після закінчення затримки вагонів, в них відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами вказано час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери, акти засвідчені підписами представників як залізниці так і вантажоотримувача, які підписавши їх погодились з даними, зазначеними в цих актах, у тому числі, щодо періоду затримки вагонів.

Згідно з абзацом 1 статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника. Відповідні записи-повідомлення відображені у Книгах форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Враховуючи наведені вище обставини за весь час затримки вагонів на підходах до станції Кривий Ріг з вини вантажовласника позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача плату за користування спірними вагонами у загальній сумі 100630,08грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№№05029149, 19029219, 05029148, 07029163, 07029164 (відомості представником відповідача підписані із застереженням про готовність прийняти вагони на підїзну колію) та збір за зберігання вантажу по накопичувальним карткам ф. ФДУ-92 № 08029039, 08029038 на загальну суму 104346,12гон. (з ПДВ) (картки представником відповідача підписані із застереженням про готовність прийняти вагони на підїзну колію).

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Відповідач скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, визначаються договором; порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами (далі Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1.6. Роз'яснення президії Вищого господарського суду України в редакції від 29.09.2008 № 04-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов'язанні.

Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва № 1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що станцією Мусіївка Придніпровської залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції підходу за наказами №258 від 29.01.2017, №280 від 31.01.2017 відповідно до Тарифного керівництва № 1 (затверджене наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№№05029149, 19029219, 05029148, 07029163, 07029164 та збір за зберігання вантажу по накопичувальним карткам ф. ФДУ-92 № 08029039, 08029038 на загальну суму 104346,12гон. (з ПДВ).

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

За викладеного суд вбачає підстави дійти висновку, що позивач правомірно нарахував відповідачу плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

З огляду на встановлені обставини справи, зазначені положення законодавства, суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву.

Згідно з частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Належних і допустимих доказів відсутності своєї вини у скупченні вагонів на станції призначення відповідач суду не надав.

За змістом пунктів 5, 6 укладеного між позивачем та відповідачем договору від 28.11.2013 (з подальшими змінами) передача (здача) порожніх вагонів під навантаження для підїзної колії здійснюється через інтервал часу 1,5 год. Повідомлення про подачу вагонів на під'їзну колію передаються старшим прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Відповідно до пунктів 3, 5 Інструкції "Про порядок обслуговування і організації руху на під'їзному шляху ПАТ "Південний ГЗК", узгодженої сторонами у справі, перегін Кривий Ріг Допоміжна є одноколійний, обладнаний релейним напівавтоматичним блокуванням. Планування та організація роботи по обміну вагонопотоками між станціями Кривий Ріг та Допоміжна здійснюється маневровими диспетчерами станції Кривий Ріг та диспетчером зовнішнього транспорту УЖДТ "Південного ГЗК" по прямому міжстанційному зв'язку, або телефонному зв'язку.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації нормативним відомчім документом Укрзалізниці, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854. В пункті 16.3. ПТЕ зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції. Технічно розпорядчий акт (ТРА) нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки. Додатком № 3 до ТРА є Інструкція про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Інструкцією "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг" визначено порядок відправлення поїздів на ст. Допоміжна. Згідно з пунктами 1- 4 зазначеної Інструкції ДСП ст. Кривий Ріг запитує сусідню станцію про відправлення поїзда по телефону, ДСП станції Допоміжна натискає кнопку "дача згоди", загорається зелена лампочка "отримання згоди". Після цього ДСП станції Кривий Ріг натискає поїзну кнопку початку маршруту і здійснюється рух поїзда на ст. Допоміжна.

Відповідно до пункту 8 вказаного вище договору про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг. Повідомлення передається не пізніше ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав. Доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника відповідач також не надав.

Слід зазначити, що за ЄТП, затвердженим між зазначеними сторонами 25.09.2003, станція Допоміжна налічує 11 колій, призначених за своєю спеціалізацією для прийому зі станції Кривий Ріг та відправлення на станцію Кривий Ріг вагонів: №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.

Відповідно до ОСОБА_3 господарського суду України від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14 вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під'їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під'їзну колію.

Але відповідачем не надано суду доказів в підтвердження факту прийняття ним заходів по реагуванню на повідомлення позивача про подавання вагонів, у тому числі доказів повідомлення позивача про готовність вагонів до забирання, виконання ним вимог Інструкції "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці". Факт здійснення відповідачем зазначених дій позивач заперечує.

За даних обставин слід визнати, що за відсутністю згоди відповідача на прийняття вагонів на свою під'їзну колію, не включення "зеленого" вхідного сигналу світлофора, який дозволяє залізниці своїм локомотивом доставити запитуємі вагони на приймально-здавальні колії станції Допоміжна, залізниця була позбавлена можливості виконати покладені на неї зобов'язання за договором, тому посилання відповідача на те, що відповідно до "Положення про зайнятість колій" була можливість у залізниці подати спірні вагони на колії станції Кривий Ріг до уваги не приймаються.

Отже, відповідачем документально не доведена відсутність його вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці. Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Зазначений висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 03.09.2013 у справі 904/2287/13.

Слід також зазначити, що зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязків України від 30.08.2005 № 5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

Зазначений висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13.

Таким чином, відповідач не спростував доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Належних доказів на підтвердження відсутності своєї вини у затримці спірних вагонів відповідачем не надано.

Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання про призначення експертизи.

Документами за якими оформляються затримки вагонів на підходах до станції призначення є - акти про затримку вагонів ф.ГУ-23а, акти загальної форми ГУ-23, Повідомлення про затримку вагонів, накази на затримку вагонів.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів. При цьому, вагони зі станції затримки мають бути відправлені з урахуванням поїзної обстановки, що існує в кожний конкретний момент часу. Під час аналізу поїзної обстановки враховуються рух поїздів та вагонів не лише позивача а й інших суб'єктів, що не можна визначити експертним шляхом, у зв'язку з чим в задоволенні клопотання відповідач про призначення експертизи суд відмовляє.

З урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покласти на відповідача.

Керуючись пунктами 3, 4, 6, 8, 9, 10, 12, 16 Правил користування вагонами і контейнерами, ст.ст. 6, 71, 119, 121 Статуту залізниць України, ст. 614 Цивільного кодексу України, ст. 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг; ідентифікаційний код 00191000) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул.Тверська, буд. 5а; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код 40081237) 100630,08грн. (сто тисяч шістсот тридцять грн. 08 коп.) плати за користування вагонами; 3716,04грн. (три тисячі сімсот шістнадцять грн. 04 коп.) збору за зберігання вантажу; 1600,00грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

14.09.2017

Суддя ОСОБА_4