КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2017 р. Справа№ 925/1945/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Алданової С.О.

секретар: Іванов О.О.

за участю представників

позивача: не з'явився;

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 28.01.2016

у справі №925/1945/15 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіомі-Холдінг"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 22 284,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стіомі-Холдінг" (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) заборгованості за отримане дизельне пальне в розмірі 22 284,37 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що борг виник внаслідок того, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар (паливно-мастильні матеріали).

Відповідач явку свого представника в судові засідання місцевого господарського суду не забезпечив, відзиву на позов не надав, у зв'язку з чим справа розглядалася Господарським судом Черкаської області за наявними у справі матеріалами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.01.2016 у справі №925/1945/15 позов було задоволено повністю, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 22 284,37 грн. заборгованості та 1 218,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 28.01.2016 у справі №925/1945/15 та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права. Зокрема, відповідач звертав увагу суду апеляційної інстанції на наступне:

- про наявність боргу відповідачу фактично стало відомо після отримання постанови державного виконавця;

- ані позовної заяви, ані ухвал місцевого господарського суду відповідач не отримував;

- відповідач оплатив виставлений позивачем рахунок-фактуру №ПС-0000005 від 08.01.2013 за дизпаливо на суму 42 748,32 грн., а також оплачено 29 099,81 грн. як відшкодування позивачу вартості дизпалива, що залишилося у баках сільськогосподарської техніки після закінчення виконання робіт, передбачених договором;

- між сторонами було проведено всі розрахунки, жодних претензій сторони один до одного не мали;

- надані позивачем до матеріалів справи накладні відповідач не підписував та не знав про їх існування, вони є підробленими, у зв'язку з чим відповідач 24.05.2016 звернувся до Головного управління Національної поліції із заявою про підробку документів;

- позивачем не було виконано вимоги ухвал місцевого господарського суду в частині надання оригіналів усіх поданих копій документів, замовлення на нафтопродукти, рахунків на оплату, податкових накладних на господарські операції, ліцензії на торгівлю дизпаливом, місце відпуску нафтопродуктів відповідачу, а тому суд повинен був залишити позов без розгляду, але не зробив це, що свідчить про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме ст. 81 Господарського процесуального кодексу України;

- оскільки відповідач не отримував позовної заяви та ухвал суду, він не зміг скористатися своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2016 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у наступному складі: головуючий суддя - Коршун Н.М., судді: Дикунська С.Я., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2016 (головуючий суддя: Коршун Н.М., судді: Дикунська С.Я., Алданова С.О.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.07.2016.

11.07.2016 через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких він зазначав про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача, просив суд залишити скаргу без задоволення.

В судове засідання 11.07.2016 з'явилися лише відповідач та представник відповідача. Представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 22.08.2016.

У зв'язку з перебуванням головуючої судді Коршун Н.М. на лікарняному, судове засідання, призначене на 22.08.2016, не відбулося.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2016, у зв'язку з перебуванням головуючої судді (доповідача) Коршун Н.М. на лікарняному, для розгляду справи №925/1945/15 було сформовано наступний склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Суховий В.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 апеляційну скаргу було прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів: Мартюк А.І., Сухового В.Г. та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 13.10.2016.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.10.2016, у зв'язку з перебуванням судді Київського апеляційного господарського суду Сухового В.Г. на лікарняному, для розгляду справи №925/1945/15 було визначено наступний склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Алданова С.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2016 апеляційну скаргу було прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів: Алданової С.О., Мартюк А.І. та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 13.10.2016.

13.10.2016 через Відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої та судової технічної експертизи у справі №925/1945/15, обґрунтоване тим, що відповідач не підписувала видаткові накладні, з посиланням на які позивач обґрунтовує свої позовні вимоги у даній справі, а також не ставила на вказані видаткові накладні відбитку своєї печатки.

В судове засідання 13.10.2016 з'явилися лише представники відповідача. Представник позивача не з'явився, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2017, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 27.10.2016.

27.10.2016 через Відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 27.10.2016 відповідач та її представники підтримали клопотання про призначення у справі судових експертиз.

Представник позивача в судове засідання 27.10.2016 не з'явився, про поважність причин нез'явлення не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.10.2016р., на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, клопотання відповідача було задоволено, у справі призначено комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Провадження у справі зупинено до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта. На вирішення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи поставлено наступні питання:

- чи виконаний підпис у графі „Отримав(ла)" у видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012 особисто ОСОБА_2 (відповідачем), чи іншою особою?

- чи нанесено відтиск печатки ФОП ОСОБА_2 на видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012?

23.01.2017 через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання №19575/16-32/19576/16-33 від 29.12.2016 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи, призначеної ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.10.2016 у справі №925/1945/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017, на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі було поновлено для розгляду вищезазначеного клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.02.2017. Окрім того, зобов'язано відповідача надати додаткові матеріали, необхідні для проведення експертного дослідження.

09.02.2017 через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли документи на вимогу ухвали суду від 23.01.2017 та клопотання судового експерта.

В судове засіданні 09.02.2017 з'явилися представник відповідача та відповідач. Представник позивача не з'явився, про поважність причин нез'явлення не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2017, на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі було зупинено, матеріали справи скеровано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи. На вирішення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи поставлено наступні питання:

- чи виконаний підпис у графі „Отримав(ла)" у видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012 особисто ОСОБА_2, чи іншою особою?

- чи саме печаткою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 нанесені відтиски на видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012?

17.03.2017 через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання №4340/17-32/4341/4342/17-33 від 06.03.2017 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи, призначеної ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2017 у справі №925/1945/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017, на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі було поновлено для розгляду вищезазначеного клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.04.2017. Окрім того, зобов'язано відповідача надати додаткові матеріали, необхідні для проведення експертного дослідження.

В судове засідання 06.04.2017 представники сторін не з'явилися, про поважність причин нез'явлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило. Відповідач вимог, викладених в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017, не виконав, про поважність причин невиконання вимог суду не повідомив.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 20.04.2017.

20.04.2017 через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про неможливість надання додаткових документів, згідно з клопотанням експерта №4340/17-32/4341/4342/17-33 від 06.03.2017, необхідних для проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи у зв'язку з їх відсутністю, також в заяві представник відповідача погоджує строк виконання експертизи №4340/17-32/4341/4342/17-33 у термін, що перевищує 90 днів. Окрім того, до вказаної заяви було додано оригінал квитанції №278 від 19.04.2017 про оплату за проведення експертизи №4340/17-32/4341/4342/17-33 у справі №925/1945/16.

В судове засідання 20.04.2017 з'явилися відповідач та представник відповідача. Представник позивача не заявився, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2017, на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі було зупинено, матеріали справи скеровано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи. Погоджено строк виконання експертизи №4340/17-32/4341/4342/17-33 у термін, що перевищує 90 днів. На вирішення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи поставлено наступні питання:

- чи виконаний підпис у графі „Отримав(ла)" у видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012 особисто ОСОБА_2, чи іншою особою?

- чи саме печаткою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 нанесені відтиски на видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012?

18.08.2017 через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів №9949/17-32/9950/15094/17-33 від 04.08.2017 з матеріалами справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2017, на підставі ст. 79 Господарського процесуального України, провадження у справі було поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14.09.2017.

В судовому засіданні 14.09.2017 відповідач та представник відповідача підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просили суд скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 28.01.2016 у справі №925/1945/15 та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача в судове засідання 14.09.2017 не заявився, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін про місце, дату і час судового розгляду, колегія суддів визнала за

В судовому засіданні 14.09.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Позивач зазначав про те, між сторонами виникли правовідносини на підставі усного договору.

За твердженням позивача, відповідно до видаткових накладних від 30.11.2012 №ПС-0001110 на суму 20 958,54 грн., від 30.11.2012 №ПС-0001111 на суму 7 393,68 грн., від 30.11.2012 №ПС-0001112 на суму 20 088,12 грн., від 30.11.2012 №ПС-0001113 на суму 24 743,40 грн. та від 30.11.2012 №ПС-0001114 на суму 20 948,76 грн. позивач поставив відповідачу товар (дизпаливо) на загальну суму 94 132,50 грн. (том справи - 1, аркуші справи - 9-13).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав про те, що відповідач отримав товар, але розрахувався з позивачем частково, перерахувавши 71 848,13 грн. в оплату вартості цього товару. Залишок несплачених коштів становить 22 284,37 грн.

Позивач направив відповідачу лист-вимогу від 23.10.2015 (том справи - 1, аркуші справи - 14-15), в якому повідомив про наявність заборгованості за отримане дизпаливо в розмірі 22 284,37 грн. та вимагав здійснити повний розрахунок з позивачем, але звернення позивача було залишено відповідачем без належного реагування.

Зважаючи на відмову відповідача в добровільному порядку сплатити всю суму заборгованості, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 22 284,37 грн.

Місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги, визнавши їх документально підтвердженими та нормативно обґрунтованими.

Київський апеляційний господарський суд не погоджується з висновками місцевого господарського суду, вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

В ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В ст. ст. 202 , 205, 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Позивач у позовній заяві стверджує про те, що на підставі видаткових накладних від 30.11.2012 №ПС-0001110, від 30.11.2012 №ПС-0001111, від 30.11.2012 №ПС-0001112, від 30.11.2012 №ПС-0001113 та від 30.11.2012 №ПС-0001114 він поставив відповідачу товар (дизпаливо) на загальну суму 94 132,50 грн.

Однак відповідач за поставлений товар у повному обсязі з позивачем не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості, яка за розрахунками позивача складає 22 284,37 грн.

Водночас, відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи місцевим господарським судом, в апеляційній скарзі заперечувався факт отримання від позивача товару за вищезгаданими видатковими накладними.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Оскільки під час вирішення спору у даній справі у суду виникла необхідність в з'ясуванні ряду питань, розв'язання яких потребувало спеціальних знань, зокрема, щодо встановлення факту автентичності підпису відповідача та відбитку її печатки на наданих позивачем видаткових накладних, судом апеляційної інстанції було призначено у справі комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. При цьому, на вирішення експертів поставлено наступні питання:

- чи виконаний підпис у графі „Отримав(ла)" у видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012 особисто ОСОБА_2 (відповідачем), чи іншою особою?

- чи саме печаткою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (відповідача) нанесені відтиски на видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012?

За результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів було складено висновок експертів №9949/17-32/9950/15094/17-33 від 04.08.2017.

У вказаному висновку експертами на питання суду надано наступні відповіді:

- підпис в графі «Отримав (ла)» від імені ОСОБА_2 у видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-000112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012, виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів;

- відтиск печатки від імені приватного підприємця ОСОБА_2 у видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-000112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012 нанесений рельєфним кліше печатки Приватний підприємець ОСОБА_2, вільні та експериментальні зразки якої надані;

- підписи від імені ОСОБА_2 у графі «Отримав(ла)» у видаткових накладних №ПС-00110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-000112 від 30.11.2012, №ПС-0001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012 виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

Враховуючи, що експертне дослідження, проведене судовими експертами у даній справі, здійснювалось безпосередньо з урахуванням матеріалів, наявних у справі, зокрема, оригіналів видаткових накладних №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, а також додатково поданих за клопотанням експерта документів, насамперед, вільних зразків підпису ОСОБА_2 (відповідача), у тому числі і зіставлювані за часом виконання з досліджуваними документами (до 2012 року), експериментальних зразків відтиску печатки відповідача, документів, що містять вільні зразки відтиску печатки відповідача за листопад місяць 2012 року, тощо, колегія суддів вважає, що висновок експертів №9949/17-32/9950/15094/17-33 від 04.08.2017 може вважатися належним доказом у розумінні ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, в процесі перегляду рішення місцевого господарського суду у даній справі було встановлено відсутність доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем товару (дизпаливо) від позивача на загальну суму 94 132,50 грн. за видатковими накладними №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012, оскільки підпис від імені відповідача на вказаних видаткових накладних виконаний не відповідачем, а іншою невстановленою особою.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне суду не надано.

В ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Оскільки в даному випадку відсутні докази передання позивачем та отримання відповідачем товару за видатковими накладними №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012, у відповідача не виник обов'язок по оплаті цього товару.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у наданих позивачем видаткових накладних міститься посилання на договір №01/11/12 від 01.11.2012, хоча у позовній заяві зазначено про те, що поставка товару відповідачу відбулася саме на підставі усної домовленості сторін.

Позивач у письмових поясненнях (заява від 12.01.2016 - том справи - 1, аркуші справи - 52-53) зазначив про те, що договір №01/11/12 від 01.11.2012 він не може надати у зв'язку з його відсутністю. До того ж, одна з видаткових накладних, а саме №ПС-0001114 від 30.11.2012 не містить вказівки на цей договір.

До апеляційної скарги відповідачем надано копію договору №01/11/12 від 01.11.2012 на виконання сільськогосподарських робіт, рахунок-фактури №ПС-0000005 від 08.01.2013 на суму 42 748,32 грн., банківські виписки та лист позивача від 12.02.2013, з яких вбачається, що сторонами виконувалися зобов'язання за вказаним договором і жодних претензій (зауважень) з цього приводу не заявлялося.

Існування інших правовідносин між сторонами, зокрема, за видатковими накладними №ПС-0001110 від 30.11.2012, №ПС-0001111 від 30.11.2012, №ПС-0001112 від 30.11.2012, №ПС-001113 від 30.11.2012, №ПС-0001114 від 30.11.2012, відповідачем заперечується.

В ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно зі ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення вищенаведених правових норм, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження правомірності заявлених ним вимог, зокрема, не підтверджено факту отримання відповідачем товару на суму 22 284,37 грн., внаслідок чого у останнього не виникло обов'язку по оплаті вартості цього товару, а відтак в даному випадку відсутнє прострочення відповідача, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Доводи апеляційної скарги підтвердились під час розгляду даної справи, що в свою чергу свідчить про неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи, а також невірне застосування норм матеріального і процесуального права під час вирішення спору.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За результатами перегляду справи колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Черкаської області від 28.01.2016 у справі №925/1945/15 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги відповідача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за її подання підлягають відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було оплачено вартість судової експертизи у справі №925/1945/15 у загальній сумі 6 614,40 грн., про що свідчить квитанція №278 від 19.04.2017 (том справи - 2, аркуш справи - 32). Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України вказані витрати відповідача відносяться до судових витрат, а тому, з огляду на задоволення апеляційної скарги, підлягають відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 32-34, 41, 43, 49, 75, 77, 79, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 28.01.2016 у справі №925/1945/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіомі-Холдінг" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 1 515,80 грн. (одну тисячу п'ятсот п'ятнадцять гривень 80 копійок) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, та 6 614,40 грн. (шість тисяч шістсот чотирнадцять гривень 40 копійок) витрат по сплаті вартості судової експертизи.

4. Доручити Господарському суду Черкаської області видати накази із зазначенням необхідних реквізитів сторін.

5. Матеріали справи №925/1945/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

С.О. Алданова