УХВАЛА

05.09.2017справа № 49/126-б-44/565-2012

За заявою підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою

відповідальністю "Русанівський м'ясокомбінат"

(ідентифікаційний код 24732110)

про банкрутство

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від заявника (боржника) не з'явились,

В судовому засіданні приймали участь: Швець Н.О. - предст. за дов. ліквідатора боржника, Посвистак С.М. - предст. за дов. ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, Сербін І.І. - ліквідатор боржника

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про визнання банкрутом, оскільки неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.09 порушено провадження у справі.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 10.08.09 затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду міста Києва від 04.11.15 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Сербін І.І.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.04.16 визнано кредиторські вимоги Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на суму 2.933.566, 12 грн. та товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Кейсінг Трейд" на суму 199.261, 09 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.16 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково, визнано кредиторські вимоги Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до боржника на суму 2.959.145, 20 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.02.17 скасовано Постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.10.16 та ухвалу господарського суду м. Києва від 11.04.16 в частині розгляду кредиторських вимог Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, а справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

У зв'язку з чим, справа № 49/126-б-44/565-2012 в частині розгляду кредиторських вимог Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві передана на повторний автоматичний розподіл, в результаті якого, передана судді господарського суду міста Києва Паську М.В.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи в частині розгляду кредиторських вимог Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві призначено на 20.04.17.

19.04.17 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.04.17 відкладено розгляд справи на 30.05.17.

Представник ліквідатора боржника, у судовому засіданні, надав суду письмові пояснення на кредиторські вимоги Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 01.02.17.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.05.17 відкладено розгляд справи на 27.06.17.

Представник Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у судовому засіданні, надав суду додаткові письмові пояснення на заявлені кредиторські вимоги до боржника.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.06.17 відкладено розгляд справи на 08.08.17.

Представник Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у судовому засіданні, надав суду для огляду оригінали документів для підтвердження заявлених кредиторські вимоги до боржника.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.08.17 відкладено розгляд справи на 05.09.17.

Представник Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві надав пояснення по суті заявлених вимог до боржника.

Ліквідатор боржнику, у судовому засіданні надав пояснення щодо заявлених Державною податковою інспекцію у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві грошових вимог до боржника.

У судовому засіданні, розглянувши заяву Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 3.403.321, 17 грн. та заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Заявлені Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві вимоги в розмірі 3.403.321, 17 грн. включають у тому числі заборгованість боржника щодо сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 3.873, 47 грн. згідно самостійно поданих розрахунків від 30.04.2010, 02.08.2010, 26.10.2010, 27.01.2011; збору за право використання місцевої символіки у сумі 47.891, 83 грн. згідно самостійно поданих розрахунків від 04.08.2009, 28.10.2009, 30.01.2010, 26.04.2010, 26.10.2010, 22.11.2010, 27.01.2011 та податкового повідомлення-рішення від 06.04.2010; по комунальному податку у сумі 3.094, 89 грн. згідно самостійно поданих розрахунків від 05.11.2009, 15.01.2010, 30.04.2010, 09.08.2010, 08.11.2010, 07.02.2011 та двох податкових повідомлень-рішень від 06.04.2010; по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у сумі 6.005, 03 грн. згідно самостійно поданих розрахунків від 22.02.2010 та податкових повідомлень-рішень від 20.10.2010; по податку на прибуток у сумі 21.294, 97 грн. згідно самостійно поданих податкових декларацій від 06.11.2009, 09.02.2010, 31.01.2011, податкових повідомлень-рішень від 18.11.2009, 05.02.2010, 12.11.2010,03.12.2010, 16.03.2011, 02.09.2011; по податку на додану вартість у сумі 2.987.087, 60 грн. згідно самостійно поданих декларацій від 17.02.2012, 21.05.2012, 20.12.2012, 21.01.2013, 20.02.2013, 19.03.2013, 30.03.2015, 29.04.2015, податкових повідомлень-рішень від 20.12.2010, 01.03.2011, 14.04.2015; по земельному податку з юридичних осіб у сумі 61.870, 02 грн. згідно самостійно поданих розрахунків від 30.01.2010, 31.01.2011, 30.01.2009, 30.01.2010, податкових повідомлень-рішень від 31.12.2010, 13.04.2012, 06.04.2010, 16.07.2010, 13.04.2012; по збору за спеціальне використання води у сумі 4.906, 97 грн. згідно самостійно поданих розрахунків від 06.08.2010, 03.11.2010, 27.01.2011, 19.08.2011, 19.11.2011, 08.05.2012, 06.08.2012, 07.11.2012, 20.04.2013, 25.07.2013, 25.10. 2013, 03.02.2014, 07.05.2014, 18.07.2014, 03.11.2014, 09.02.2015, 29.04.2015, податкових повідомлень-рішень від 25.04.2012.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57. 1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п. 102.4ст. 102 ПК України).

Отже, контролюючий орган набув права на примусове стягнення існуючого податкового боргу та повинен був вчинити відповідні заходи щодо стягнення у терміни встановлені діючим законодавством України такого боргу. Податковим органом не здійснювались заходи щодо стягнення податкового боргу у примусовому порядку.

Аналіз вказаного в сукупності свідчить, що податковий борг, який виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Вищим господарським судом України у Постанові від 01.02.2017 у справі № 49/126-6-44/565/2012 зазначено, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що кредиторські вимоги ДПІ в сумі 202.537, 16 грн. заявлені після спливу строку давності, яка встановлена Цивільним кодексом України та Податковим кодексом України, є необґрунтованими з огляду на те, що ДПІ заявила вимоги, які виникли після порушення справи про банкрутство і в силу ст. 1 Закону вони є поточними, у спосіб, передбачений ст. 23, 38 Закону.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Слід зазначити, що заявлені кредитором грошові вимоги складаються з боргу банкрута по податковим зобов'язанням за період з 2009 по 2015 роки.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.09 порушено провадження у справі.

Отже вимоги, заявлені Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві є поточними, оскільки виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

В процедурах банкрутства, кредитори звертаються до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тому, на думку Боржника, у провадженні зі справ про банкрутство застосовується позовна давність при розгляді вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями.

Позовна давність відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття 3 Господарського кодексу України).

У п. 1.4 Постанови пленуму вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, що позовна давність застосовується у розгляді вимог кредиторів за грошовими зобов'язаннями у провадженні зі справ про банкрутство, за винятком випадків, коли підставою цих вимог є виконавчі документи або якщо у відповідних вимогах судом вже було відмовлено в порядку позовного провадження.

Згідно до ст. ст. 253-257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки, перебіг якої починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Ст. 101 ПК України передбачено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Під терміном "безнадійний" розуміється згідно п.101.2.3 ст. 101 ПК України податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Ст. 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові зобов'язання визначались боржником як самостійно, так приймались контролюючим органом податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, жодних податкових вимог у період з 2009 по 2015 роки про сплату податкового боргу контролюючим органом не приймалось та жодних податкових вимог не надсилалось на адресу боржника.

Так слід звернути увагу на те, що Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві не було вчинено жодних дій щодо визначення податкового боргу боржника та заявлення про цей борг.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що на момент пред'явлення грошових вимог до боржника (грудень 2015 року) строк давності визначений ГК України та ЦК України щодо стягнення податкового боргу минув, тому грошові вимоги у розмірі 202.864, 38 грн. не визнаються судом у зв'язку з пропущенням строку позовної давності.

Щодо грошових вимог кредитора до боржника на суму 267.296, 39 грн. слід зазначити що вони є арифметичною помилкою та не підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи, що грошові вимоги кредитора частково підтверджені суд вважає за доцільне включити їх до реєстру вимог кредиторів на суму 2.933.566, 12 грн., а на суму 469.833, 55 грн. відмовити в задоволенні, оскільки кредитором пропущено строк позовної давності, а також зазначено сума є арифметично невірною.

Керуючись ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Визнати Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (ідентифікаційний код 39469994) кредитором підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Русанівський м'ясокомбінат" (ідентифікаційний код 24732110) на суму 2.933.566, 12 грн.

2.Відмовити Державній податковій інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (ідентифікаційний код 39469994) у визнанні кредитором підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Русанівський м'ясокомбінат" (ідентифікаційний код 24732110) на суму 469.833, 55 грн.

3.Копію ухвали надіслати ліквідатору боржника та Державній податковій інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Суддя М.В. Пасько