ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р.Справа № 922/2173/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Першого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, м. Первомайський, Харківська обл в інтересах держави в особі 1) Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків 2) Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області, с. Берека, Харківська обл.
до 1) Фермерського господарства "ОСОБА_2Д.", с. Берека, Харківська обл. , 2) Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, м. Первомайський, Харківська обл. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1) ОСОБА_3 реєстрації Харківської міської ради, м. Харків; 2) ОСОБА_4, м. Первомайський, Харківська обл.
про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації
за участю прокурора, представників сторін та третіх осіб:

прокурор - Грогуль Н.В. (службове посвідчення № 036152 від 29.10.2015 р.);

1-го позивача не зявився

2-го позивача - не з'явився;

1-го відповідача - ОСОБА_5 (довіреність № 1785 від 11.07.2017 р.);

2-го відповідача - не з'явився;

третьої особи-1 - ОСОБА_1 (довіреність № 1/0/277-17 від 20.01.2017 р.);

третьої особи-2 - ОСОБА_5 (довіреність № 373 від 16.03.2015 р.).

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, м. Первомайський, Харківська обл. (далі за текстом - прокурор) звернуся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі 1) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків (далі за текстом 1-й позивач); 2) Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області, с. Берека, Харківська обл. (далі за текстом 2-й позивач) з позовною заявою до 1) Фермерського господарства "ОСОБА_2Д.", с. Берека, Харківська обл. (далі за текстом 1-й відповідач); 2) Первомайської державної нотаріальної контори Харкіської області, м. Первомайський, Харківська обл. (далі за текстом 2-й відповідач), в якій просить суд:

1) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 05.02.2015 за реєстровим № 1-131, спадкова справа №158/2007, виклавши його в наступній редакції: Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з прав засновника Фермерського господарства ОСОБА_2Д., , місцезнаходження юридичної особи: 64110, село Берека Первомайського району Харківської області, вул. Хуторянська,36, за виключенням права постійного користування землею відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ХР-22-00-000895, виданого на імя ОСОБА_2Д.;

2) скасувати за фермерським господарством "ОСОБА_2Д." державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 4,5300 га з кадастровим номером :00:0003:0006, яку здійснено 18.03.2016 державним реєстратором Харківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7, запис про інше речове право 13757510;

3) скасувати за фермерським господарством "ОСОБА_2Д." державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 12,0237 га з кадастровим номером :05:000:0056, яку здійснено 18.03.2016 державним реєстратором Харківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7, запис про інше речове право 13757075;

4) скасувати за фермерським господарством "ОСОБА_2Д." державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 20,1500 га з кадастровим номером :06:000:0043, яку здійснено 18.03.2016 державним реєстратором Харківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7, запис про інше речове право 13756140;

5) скасувати за фермерським господарством "ОСОБА_2Д." державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 21,4963 га з кадастровим номером :05:000:0054, яку здійснено 18.03.2016 державним реєстратором Харківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7, запис про інше речове право 13756481;

6) визнати відсутнім право постійного користування у фермерського господарства "ОСОБА_2Д." () земельними ділянками площею 4,5300 га з кадастровим номером :00:0003:0006, площею 12,0237 га з кадастровим номером :05:000:0056, площею 20,1500 га з кадастровим номером :06:000:0043, площею 21,4963 га з кадастровим номером :05:000:0054.

Заявлений позов обґрунтовано з посиланням на те, що в 1992 році згідно з державним актом на право постійного користування землею серія ХР-22-00-000895 ОСОБА_2 надано в постійне користування земельну ділянку площею 58,20 га. Землю надано для ведення фермерського господарства. 07.05.1992 р. ОСОБА_2 заснував Фермерське господарство «ОСОБА_8Д.». 29.03.2007 р. ОСОБА_2 помер. Рішенням зборів фермерського господарства № 2 від 13.06.2007 р. головою фермерського господарства «ОСОБА_8Д.» обрано ОСОБА_4. 05.02.2015 р. державним нотаріусом Первомайської нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав спадщину після смерті померлого батька - ОСОБА_2, яка складається з прав засновника Фермерського господарства «ОСОБА_8Д.». В подальшому ОСОБА_4, як голова Фермерського господарства «ОСОБА_8Д.», вчинив дії щодо державної реєстрації щодо набуття права постійного користування земельною ділянкою, раніше отриманою ОСОБА_2 згідно з державним актом на право постійного користування землею серія ХР-22-00-000895, за Фермерським господарством «ОСОБА_8Д.». Зазначені дії Державного нотаріуса щодо видачі свідоцтва та дії щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою за Фермерським господарством «ОСОБА_8Д.» прокурор вважає незаконними.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2017 р. зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.07.2017 р.; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_3 реєстрації Харківської міської ради, м. Харків (далі за текстом третя особа - 1).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.07.2017 р. залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_4, м. Первомайський, Харківська обл. (далі за текстом третя особа - 2).

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду від 28.08.2017 р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів за відповідним клопотанням прокурора.

В процесі розгляду справи Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надав суду письмові пояснення (вх. № 23527 від 21.07.2017 р.) в яких зазначає, що чинним законодавством України не передбачено можливості передачі земельної ділянки в постійне користування громадян або юридичних осіб, так само право постійного користування чужою земельною ділянкою не може бути передано в порядку спадкування. За таких обставин Головне управління Держгеокадастру у Харківській області зазначає, що воно не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області надала суду відзив на позовну заяву (вх. № 23516 від 24.07.2017 р.) в якому зокрема зазначає, що у виданому на користь ОСОБА_4 свідоцтві про право на спадщину за законом від 05.02.2015 р. № 1-131 зазначено, що «спадщина складається з прав засновника Фермерського господарства «ОСОБА_2Д.» …», при цьому, ОСОБА_4 не звертався до Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області з питання видачі йому свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 58,20 га, яка була надана у постійне користування для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 згідно з державним актом серії ХР-22-00-000895 від 29.10.1997 р. Первомайською районною радою Харківської області. Також предметом спадкування не було фермерське господарство «ОСОБА_2Д.», як цілісний майновий комплекс. Також Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області вказує, що позовні вимоги про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину не можуть бути предметом розгляду суду господарської юрисдикції, та підлягають розгляду судами загальною юрисдикції за правилами, визначеними ЦПК України.

Берецька сільська рада Первомайського району Харківської області надала суду відзив на позовну заяву (вх. № 23516 від 21.07.2017 р.) в якому, зокрема, зазначає що Фермерське господарство «ОСОБА_2Д.» здійснює свою діяльність на земельній ділянці яка була надана ОСОБА_2 в постійне користування. Останній заснував фермерське господарство «ОСОБА_2Д.». Після смерті ОСОБА_2, його син, ОСОБА_4 успадкував права засновника фермерського господарства «ОСОБА_2Д.».

Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області надіслала на адресу суду лист (вх. № 23471 від 21.07.2017 р.) в якому зазначає, що позовні вимоги про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину підлягають розгляду судами загальною юрисдикції за правилами, визначеними ЦПК України за місцезнаходженням державної нотаріальної контори.

Прокурор надав суду заперечення на відзив Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області (вх. № 23548 від 24.07.2017 р.) в яких зазначає, про недоведеність доводів останньої, викладених у відзиві.

Прокурор надав суд заперечення на відзив відповідача (вх. № 23547 від 27.07.2017 р.) в яких, зокрема, зазначає, що заявлений ним позов про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину подано у відповідності до ст. 1300 ЦК України, ч. 2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат».

ОСОБА_4 надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 24741 від 02.08.2017 р.) в якому наполягає на тому, що заявлений прокурором позов не може бути предметом розгляду господарського суду, та підлягає розгляду судами загальної юрисдикції. Крім того, ОСОБА_4 вказує, що йому відомо, що право користування земельною ділянкою не успадковується, і він ніколи не звертався до компетентних органів з питання передачі йому у спадок земельної ділянки площею 58,20 га, яка була надана у постійне користування для ведення фермерського господарства ОСОБА_2, померлому 29.03.2007 р.

Фермерське господарство «ОСОБА_8Д.» надало суду відзив на позовну заяву (вх. № 24740 від 02.08.2017 р.) в якому наполягає на непідсудності даного спору господарським судам, та, зокрема зазначає, що ОСОБА_2 набув право на спадщину за законом від померлого батька ОСОБА_4, предметом спадщини є права засновника Фермерського господарства «ОСОБА_8Д.». Господарство вважає, що фактично земельна ділянка згідно з державним актом ХР-22-00-000895 від 29.10.1997 р. надавалася Фермерському господарству «ОСОБА_8Д.», тобто всьому його складу всім членам господарства, в т.ч. тим, що його створювали, так і тим, що пізніше набули членство в ньому, з правом її безоплатної приватизації членами фермерського господарства. Господарство вказує, що саме з цих підстав, воно вчинило відповідні дії з метою державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою безпосередньо за Фермерським господарством «ОСОБА_8Д.».

Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області надала суду заперечення на відзиві позивача (вх. № 25083 від 04.08.2017 р.) в яких наполягає на непідвідомчості даного спору господарським судам України.

Прокурор надав суду письмові пояснення щодо підвідомчості даного спору господарському суду (вх. № 25106 від 04.08.2017 р. та вх. № 26087 від 14.08.2017 р.) в яких висловлює власну правову позицію у спорі по даній справі, та наполягає на тому, що спір по даній справі має вирішуватися господарським судом.

ОСОБА_3 реєстрації Харківської міської ради своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Прокурор звернувся до господарського суду з клопотанням (вх. № 25103 від 04.08.2017 р.) якому просить суд залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного нотаріуса Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 Клопотання мотивоване з посиланням на те, що саме цим державним нотаріусом видано ОСОБА_4 спірне свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.02.2015 р. реєстровий номер 1-131, спадкова справа № 158/2007.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Як свідчать матеріали справи, згаданий вище Державний нотаріус ОСОБА_6 працює (та більше того, є завідувачем) в Первомайській державній нотаріальній конторі Харківської області, яку прокурор згідно з позовом визначив особою, яка має відповідати за поданим ним позовом, тобто другим відповідачем.

За таких обставин, суд вважає за недоцільне додатково залучати до участі в справі в якості третьої особи вищевказаного державного нотаріуса.

Прокурор звернувся до господарського суду з клопотанням (вх. № 29386 від 12.09.2017 р.) в якому просить суд в порядку ст. 38 ГПК України витребувати

1) у Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області Матеріали спадкової справи № 158/2007 щодо майна померлого 29.03.2007 р. ОСОБА_2;

2) у Державного реєстратора Харківського міськрайонного управління юстиції матеріали реєстраційних справ щодо державної реєстрації за Фермерським господарством «ОСОБА_2Д.» права постійного користування:

- на земельну ділянку 4,5300 га з кадастровим номером :00:0003:0006, запис про інше речове право 13757510;

- на земельну ділянку площею 12,0237 га з кадастровим номером :05:000:0056, запис про інше речове право 13757075;

- на земельну ділянку площею 20,1500 га з кадастровим номером :06:000:0043, запис про інше речове право 13756140;

- на земельну ділянку площею 21,4963 га з кадастровим номером :05:000:0054, запис про інше речове право 13756481;

Розглянувши зазначене клопотання суд зазначає, що прокурором при його поданні не зазначено, які саме конкретні обставини можуть бути встановлені за допомогою документів, які останній просить витребувати згідно з вказаним клопотанням. Суд констатує, що матеріали даної справи містять документи та матеріали, які дозволяють в повній мірі надати належну правову оцінку всім спірним обставинам справи, в т. ч. щодо законності або незаконності здійснення за Фермерським господарством «ОСОБА_2Д.» реєстрації права постійного користування земельними ділянками. За таких обставин, в задоволенні клопотання прокурора про витребування доказів слід відмовити.

Прокурор звернувся до господарського суду з клопотанням (вх. № 103 від 12.09.2017 р.) в якому просить суд вжити визначені законодавством заходи щодо формування колегії у складі трьох суддів. Клопотання мотивоване з посиланням на складність даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4-6 ГПК України, справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши зазначене клопотання прокурора, суд зазначає, що ступінь складності кожної конкретної справи визначається суддею, визначеного для розгляду цієї справи у відповідності до ст. 2-1 ГПК України. Дана справа розглядається суддею-доповідачем одноособово протягом тривалого часу. За час розгляду справи проведено 4 судових засідання, на яких сторони докладно, з посиланням на норми чинного законодавства України та подані ними докази висловлювали власну правову позицію у спорі по даній справі.

За таких обставин, призначення судової колегії для розгляду даної справи суд вважає недоцільним, а тому в задоволенні відповідного клопотання прокурора слід відмовити.

На судове засідання 12.09.2017 р. прибули прокурор, представники Фермерського господарства «ОСОБА_2Д.», ОСОБА_4, та ОСОБА_3 реєстрації Харківської міської ради.

Прокурор просить суд заявлений позов задовольнити.

Представник Фермерського господарства «ОСОБА_2Д.» та ОСОБА_4 проти позову заперечує, просить су в його задоволенні відмовити.

Представник ОСОБА_3 реєстрації Харківської міської ради у вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду.

Головне управління Держгеокадастру у Харківської області, Берецька сільська рада Первомайського району Харківської області, Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області на судове засідання своїх представників не направили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неприбуття представників не повідомили.

Оскільки неявка на судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 75 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчить заявлений прокурором позов, останній при зверненні до суду мотивував необхідність його подання в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Харківської області та Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області наступним.

Статтею 131-1 Конституції України закріплено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначається законом.

Згідно з п. З ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

За змістом п. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 2 статті 2 ГПК України визначено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Відповідні висновки щодо змісту поняття «інтереси держави» надано Конституційним Судом України у рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді). Зокрема, Конституційний Суд України виходить з того, що «державні інтереси закріплюються як нормами конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо» (абз. 2 п. З мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» (абз. 3-4 п. 4 мотивувальної частини).

Згідно з ч.ч.1,3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановленому законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Як зазначено в позовній заяві, вивченням Первомайською місцевою прокуратурою Харківської області стану додержання вимог земельного законодавства при розпорядженні на території Первомайського району Харківської області землями державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення встановлено порушення вимог закону, що потребують вжиття заходів представницького характеру. Також зазначено, що прокуратурою встановлено факт незаконного набуття Фермерським господарством «ОСОБА_2Д.» права постійного користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення, які відносяться до державної та комунальної форм власності, чим порушені права та інтереси Головного управління Держгеокадастру у Харківської області та Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області, на яких згідно з законом покладено функції розпорядників зазначених земельних ділянок.

Розглянувши зазначені доводи, суд вважає що вони можуть бути підставами для звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області та Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області.

Розглянувши справу по суті суд встановив наступні факти та обставини.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія ХР-22-00-000895, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської районної ради народних депутатів Первомайського району Харківської області від 21.01.1992 за № 63, ОСОБА_2 надано у постійне користування земельну ділянку площею 58,20 га: 54,25 га сільськогосподарських угідь та 3,95 під будівлями, лісами та іншими угіддями (складається із трьох земельних ділянок: № 1- площею 20,15 га, № 2 - площею 33,52 га, № 3 - площею 4,53 га відповідно). Земельна ділянка розташована на території Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області. Землю надано для ведення фермерського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 28.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фермерське господарство «ОСОБА_2Д.» зареєстровано 07.05.1992, дата внесення запису до Єдиного державного реєстру про юридичну особу - 24.11.2005 р. Засновником, власником та головою господарства був ОСОБА_2.

29.03.2007 голова фермерського господарства, ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього І-ВЛ № 114279.

Відповідно до п. 1.3 Статуту господарства в редакції 2012 року, рішенням зборів членів фермерського господарства № 2 від 13.06.2007 головою господарства обрано ОСОБА_4.

05.02.2015 державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, ОСОБА_9 видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до виданого свідоцтва, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав спадщину після смерті батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 29.03.2007. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з прав засновника фермерського господарства «ОСОБА_2Д.», , місцезнаходження юридичної особи: 64110, село Берека Первомайського району Харківської області, вулиця Хуторянська, 36. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №1-131, спадкова справа №158/2007.

Відповідно до рішення фермерського господарства «ОСОБА_2Д.». від 10.02.2015 р., ОСОБА_4, як член вказаного господарства, вирішив виключити зі складу засновників фермерського господарства померлого 29.03.2007 р. ОСОБА_2 (п. 1 рішення, підстава - свідоцтво про смерть) та прийняти на себе права власника (засновника) фермерського господарства (підстава - свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Первомайською державною нотаріальною конторою Харківської області 05.02.2015 р. за реєстровим номером № 1-131).

25.09.2015 р. голова Фермерського господарства «ОСОБА_2Д.» - ОСОБА_4 звернувся до Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована в межах населеного пункту с. Берека Первомайського району Харківської області для подальшого оформлення права користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства площею 4,5300 га, до якої вдав копії документів, серед яких надано і Державний акт на право постійного користування землею серія ХР-22-00-000895 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.02.2015.

Рішенням LI сесії Берецької сільської ради IV скликання від 19.10.2015 за № 4 Фермерському господарству «ОСОБА_2Д.» надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована в межах населеного пункту с. Берека Первомайського району Харківської області для подальшого оформлення права користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства площею 4,5300 га. В даному рішенні також зазначено, що вказана земельна ділянка перебуває у постійному користуванні господарства згідно з державним актом на право постійного користування серії ХР-22-00-000895 від 29.10.1997 р.

16.11.2015 р. ОСОБА_4 звернувся із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (в кількості двох штук), згідно Державного акту на право постійного користування на землю серії ХР-22-00-000895, які розташовані на території Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області площею 20,1500 га та 12,0237 га до якого додав копії документів, серед яких надано і копії Державного акту на право постійного користування землею серія ХР-22-00-000895 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2015 р.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 18.11.2015 р. №3524-СГ ФГ «ОСОБА_2Д.». надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), розташованих за межами населених пунктів Берецької сільської ради на території Первомайського району Харківської області для подальшого оформлення права користування земельними ділянками для ведення фермерського господарства площею 20,1500 га та 12,0237 га, що зазначені в Державному акті на право постійного користування серії ХР-22-00-000895 від 29.10.1997 р.

Як свідчать матеріали справи, відомості по земельним ділянкам площею 20,15 га (кадастровий номер :06:000:0043) та 12,0237 га (кадастровий номер :05:000:0056) внесено до Національної кадастрової системи на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості Фермерського господарства «ОСОБА_2Д.»., розробленої відповідно до наказу Головного Управління Дергеокадастру в Харківській області №3524-СГ від 18.11.2015.

Земельна ділянка площею 21,4963 га (кадастровий номер :05:000:0054) внесена в Національну кадастрову систему України на підставі погодженої (висновок про погодження технічної документації щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області від 08.11.2013 за №89/10) документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Земельна ділянка площею 4,5300 га (кадастровий номер :00:003:0006) внесено до Національної кадастрової системи на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості Фермерського господарства «ОСОБА_2Д.», розробленої відповідно до рішення Берецької сільської Первомайського району Харківської області від 19.10.2015 за №4.

В подальшому ОСОБА_2, як керівник Фермерського господарства «ОСОБА_2Д.» звернувся до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції щодо реєстрації права постійного користування вказаними земельними ділянками.

Як свідчать матеріали справи, 18.03.2016 р. державним реєстратором Харківського міськрайонного управління юстиції у Харківської області ОСОБА_7 на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серія та номер ХР-22-00-000895, виданого 29.10.1997 р. Первомайською районною радою народних депутатів, прийняті рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельними ділянками за Фермерським господарством «ОСОБА_2Д.» (з відкриттям розділу):

- індексний номер 288111976 від 18.03.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0006 площею 4,5300 га, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, село Берека під реєстраційним №15, номер запису про інше речове право: 13757510.

- індексний номер 28811468 від 18.03.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0056 площею 12,0237 га, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Берецька під реєстраційним № 15, номер запису про інше речове право: 13757075.

- індексний номер 288110310 від 18.03.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0:06:000:0043 площею 20,15 га, розташованої за адресою: під реєстраційним № 15, номер запису про інше речове право 13756140.

- індексний номер 28810945 від 18.03.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0054 площею 21,4963 га, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Берецька під реєстраційним №45, номер запису про інше речове право: 13756481.

Прокурор при зверненні до суду з позовом по даній справі вважає, що державна реєстрація права постійного користування земельними ділянками за Фермерським господарством «ОСОБА_2Д.» відбувалася з порушенням вимог ст. 4 закону «Про фермерські господарства», ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України, оскільки ні громадяни, ні Фермерські господарства не є субєктами яким можуть передаватися земельні ділянки в постійне користування. При цьому, прокурор також вважає, що державний нотаріус Первомайської державної нотаріальної контори при видачі на користь ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.02.2015 р. за № 1-131 зазначені вимоги закону також проігнорував, що в подальшому і стало підставами для здійснення за Фермерським господарством «ОСОБА_2Д.» права постійного користування земельними ділянками визначеними в Державному акті на право постійного користування серії ХР-22-00-000895 від 29.10.1997 р.

Зазначені обставини стали підставами для звернення прокурора до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В пункті 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, зокрема, зазначено, що будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підвідомчість справ господарським судам визначена статтею 12 Господарського процесуального кодексу України, згідно з п.п. 1, 6 ч. 1 якої господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, а також справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності.

В пунктах 2, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», зокрема зазначено, що місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

В пункті 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. N 10, зокрема, зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Суд констатує, що ст. 12 ГПК України не передбачає можливості вирішення господарським судом спору про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 05.02.2015 р. № 1-131, отримувачем спадщини є фізична особа - ОСОБА_2 Таким чином, у судовому спорі про внесення змін до цього свідоцтва фізична особа - ОСОБА_2 повинен виступати в якості відповідача, оскільки такий спір безпосередньо стосується його прав та інтересів.

Однак, норми ст. ст. 1, 2, 21 ГПК України не передбачають можливості участі в якості сторін у справі фізичних осіб (за виключенням справ що виникають корпоративних відносин, до яких дана справа не відноситься).

Зазначене свідчить про те, що заявлений прокурором позов в частині внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 05.02.2015 за реєстровим № 1-131, спадкова справа №158/2007, є непідвідомчим господарським судам України, та підлягає розгляду судами загальною юрисдикції за правилами, визначеними Цивільним процесуальним кодексом України.

За таких обставин, провадження в зазначеній частині позовних вимог підлягає припиненню на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України.

Разом з тим, за змістом ст. 12 ГПК України, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності. Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки земля є об'єктом цивільних прав і обов'язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. До таких справ слід відносити справи, пов'язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб'єкти господарської діяльності. Якщо предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, то такий спір є спором про право і повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Оскільки решта заявленого прокурором позову стосується права користування земельними ділянками та захистом прав власників цих ділянок, субєктний склад сторін відповідає вимогам ст. ст. 1, 2, 21 ГПК України, такий спір підлягає вирішенню господарським судом в межах даної справи.

Згідно з частиною 1 статті 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Зі змісту частини другої статті 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам та фермерським господарствам не передбачена.

Згідно з державним актом на право постійного користування землею серія ХР-22-00-000895 від 29.10.1997 р., його видано на імя ОСОБА_4 з метою ведення фермерського господарства.

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

При переоформленні права постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення селянських (фермерських) господарств, у довгострокову оренду строк оренди визначається селянським (фермерським) господарством відповідно до закону. При цьому розмір орендної плати за земельні ділянки не повинен перевищувати розміру земельного податку.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування.

ОСОБА_4 не скористався своїм правом на переоформлення права користування земельною ділянкою у встановленому порядку на право власності або право оренди

Так само, не було оформлено право власності або користування на земельну ділянку отриманої згідно з державним актом на право постійного користування землею серія ХР-22-00-000895 від 29.10.1997 р. безпосередньо за Фермерським господарством «ОСОБА_2Д.».

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до статті 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно із частиною першою статті 407 ЦK України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до частини другої статті 407 ЦК України (у редакції, що діяла на час відкриття спадщини), та частини другої статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з тим, статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно із частиною першою статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються статутом фермерського господарства.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акту на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.

При цьому, між власником спірних земельних ділянок (орган державної влади або місцевого самоврядування) та головою Фермерським господарством «ОСОБА_2Д.» не укладались договори, положеннями яких передбачалась можливість передачі в порядку спадкування права користування чужими земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а тому згідно вимог частин першої, другої статті 407 ЦК України, відсутні правові підстави для визнання за спадкоємцями права користування чужими земельними ділянками.

Зазначена правова позиція наведена в Постанові Верховного Суду України від 23.11.2016 по справі № 6-3113цс15, а також постанові Верховного Суду України від 5 жовтня 2016 року у справі № 6-2329цс16, які в силу ст. 128-11 ГПК України, є обовязковою для суду при прийнятті даного судового рішення.

За таких обставин, при переході до ОСОБА_4 у вигляді спадку права засновника Фермерського господарства «ОСОБА_2Д.» на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 05.02.2015 за реєстровим № 1-131, спадкова справа №158/2007, не перейшло право користування земельною ділянкою, отриманою ОСОБА_2 в постійне користування згідно з державним актом на право постійного користування землею серія ХР-22-00-000895 від 29.10.1997 р., як про це помилкового зазначає прокурор. Тобто, предметом спадку не було саме Фермерське господарство «ОСОБА_2Д.», як єдиний майновий комплекс (ст. 191 ЦК України).

Посилання Фермерського господарства «ОСОБА_2Д.» та його голови ОСОБА_4 на те, що землекористувачем земельної ділянки згідно з державним актом на право постійного користування землею серія ХР-22-00-000895 від 29.10.1997 р. фактично є не ОСОБА_2 а безпосередньо створене ним Фермерське господарство «ОСОБА_2Д.», суд вважає безпідставними, оскільки по-перше, жодним нормативно-правовим актом не передбачено автоматичне переведення права постійного користування від засновника фермерського господарства, який отримав земельну ділянку в постійне користування, до фермерського господарства, по-друге, ні ОСОБА_2 ні Фермерське господарство «ОСОБА_2Д.» з часу прийняття Земельного кодексу України та до моменту смерті ОСОБА_2 не вчиняли будь-яких дій з метою переоформлення права користування земельною ділянкою на Фермерське господарство «ОСОБА_2Д.»

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки державна реєстрація за Фермерським господарством «ОСОБА_2Д.» здійснювалася без врахування зазначених вище обставин, та, як наслідок, з порушенням вимог ст. 4 закону «Про фермерські господарства», статті 1218 ЦК України, статті 92 ЗК України, заявлений прокурором позов в частині скасування за фермерським господарством "ОСОБА_2Д." державної реєстрації права постійного користування на земельні ділянки, вчинені державним реєстратором Харківського міськрайонного управління юстиції у Харківської області ОСОБА_7 на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серія та номер ХР-22-00-000895, виданого 29.10.1997 р. Первомайською районною радою народних депутатів, а саме (з відкриттям розділу):

- індексний номер 288111976 від 18.03.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0006 площею 4,5300 га, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, село Берека під реєстраційним №15, номер запису про інше речове право: 13757510.

- індексний номер 28811468 від 18.03.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0056 площею 12,0237 га, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Берецька під реєстраційним № 15, номер запису про інше речове право: 13757075.

- індексний номер 288110310 від 18.03.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0:06:000:0043 площею 20,15 га, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Борецька під реєстраційним № 15, номер запису про інше речове право 13756140.

- індексний номер 28810945 від 18.03.2016 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0054 площею 21,4963 га, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Берецька під реєстраційним №45, номер запису про інше речове право: 13756481.

Щодо позову в частині визнання відсутнім право постійного користування у фермерського господарства "ОСОБА_2Д." () земельними ділянками площею 4,5300 га з кадастровим номером :00:0003:0006, площею 12,0237 га з кадастровим номером :05:000:0056, площею 20,1500 га з кадастровим номером :06:000:0043, площею 21,4963 га з кадастровим номером :05:000:0054, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Згадані в даній статті способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних субєктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен зясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

За змістом п. 2 ст. 20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються зокрема шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Таким чином, обраний прокурором спосіб захисту цивільних прав шляхом визнання відсутнім у відповідача права постійного користування земельною ділянкою є таким, що відповідає вимогам абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, п. 2 ст. 20 ГК України, характеру спірних правовідносин сторін (предмету та підставам позову), та характеру порушеного права позивача на захист якого прокурором подано позов в межах даної справи.

Матеріалами даної справи доведено факт відсутності станом на момент прийняття даного рішення у Фермерського господарства "ОСОБА_2Д." права користування земельними ділянками, наданими ОСОБА_2 в постійне користування згідно з державним актом на право постійного користування землею серія ХР-22-00-000895 від 29.10.1997 р., про що також було зазначено вище.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявленого прокурором позову в частині визнання відсутнім право постійного користування у фермерського господарства "ОСОБА_2Д." () земельними ділянками площею 4,5300 га з кадастровим номером :00:0003:0006, площею 12,0237 га з кадастровим номером :05:000:0056, площею 20,1500 га з кадастровим номером :06:000:0043, площею 21,4963 га з кадастровим номером :05:000:0054.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 49 ГПК України при частковому задоволенні позову судовий збір покладається на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, згідно з ч. ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

З урахуванням викладеного, а також того, що задоволені позовні вимоги згідно з даним судовим рішенням не стосуються Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, суд вважає за необхідне судові витрати у даній справі покласти на Фермерське господарство "ОСОБА_2Д." пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та стягнути з останнього на користь Прокуратури Харківської області 8000 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 4-5, 22, 32-34, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати за фермерським господарством "ОСОБА_2Д." (адреса: 64110, Харківська область, Первомайський район, с. Берека, вул. Хуторянська, буд. 36; ) державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 4,5300 га з кадастровим номером :00:0003:0006, яку здійснено 18.03.2016 державним реєстратором Харківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7, запис про інше речове право 13757510;

Скасувати за фермерським господарством "ОСОБА_2Д." (адреса: 64110, Харківська область, Первомайський район, с. Берека, вул. Хуторянська, буд. 36; ) державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 12,0237 га з кадастровим номером :05:000:0056, яку здійснено 18.03.2016 державним реєстратором Харківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7, запис про інше речове право 13757075;

Скасувати за фермерським господарством "ОСОБА_2Д." (адреса: 64110, Харківська область, Первомайський район, с. Берека, вул. Хуторянська, буд. 36; ) державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 20,1500 га з кадастровим номером :06:000:0043, яку здійснено 18.03.2016 державним реєстратором Харківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7, запис про інше речове право 13756140;

Скасувати за фермерським господарством "ОСОБА_2Д." (адреса: 64110, Харківська область, Первомайський район, с. Берека, вул. Хуторянська, буд. 36; ) державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 21,4963 га з кадастровим номером :05:000:0054, яку здійснено 18.03.2016 державним реєстратором Харківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7, запис про інше речове право 13756481;

Визнати відсутнім право постійного користування у фермерського господарства "ОСОБА_2Д." (адреса: 64110, Харківська область, Первомайський район, с. Берека, вул. Хуторянська, буд. 36; ) земельними ділянками площею 4,5300 га з кадастровим номером :00:0003:0006, площею 12,0237 га з кадастровим номером :05:000:0056, площею 20,1500 га з кадастровим номером :06:000:0043, площею 21,4963 га з кадастровим номером :05:000:0054.

В частині позову про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 05.02.2015 за реєстровим № 1-131, спадкова справа №158/2007 провадження у справі припинити.

Стягнути з фермерського господарства "ОСОБА_2Д." (адреса: 64110, Харківська область, Первомайський район, с. Берека, вул. Хуторянська, буд. 36; ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 4; ) 8000 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_10