ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017р. Справа № 917/1108/17

За позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008

до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 4195,05 грн. (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі - позивач/ ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго") звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі - відповідач/ ФОП ОСОБА_1) про стягнення 4 216,30 грн., в тому числі 2107,79 грн. основної заборгованості, 2037,10 грн. пені, 16,74 грн. 3% річних, 54,67 грн. втрат від інфляційних процесів. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 2093 від 08.10.2004р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води.

08.08.2017р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 9834), відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 4195,05 грн., в тому числі 2107,79 грн. основної заборгованості, 16,56 грн. 3% річних, 2016,03 грн. пені, 54,67 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси, заява про зменшення розміру позовних вимог приймається судом до розгляду.

Враховуючи викладене, розглядається позов про стягнення 4195,05 грн., в тому числі 2107,79 грн. основної заборгованості, 16,56 грн. 3% річних, 2016,03 грн. пені, 54,67 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.07.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої справи призначено на 01.08.2017р.

01.08.2017р. у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали від 13.07.2017р. суд відклав розгляд справи на 07.09.2017р.

В судове засідання 07.09.2017р. представники сторін не з'явилися. Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується розпискою його представника.

Копія ухвали суду від 01.08.2017р. направлена на адресу відповідача, зазначену у позові, повернулася до суду не врученою у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає місцезнаходженню ФОП ОСОБА_1, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Згідно зі ст. 77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання кваліфікується підставою для відкладення розгляду справи у випадку, якщо з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка представників сторін у судове засідання не унеможливлює розгляд справи, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України.

У п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, керуючись ст. 75 ГПК України, суд розглядає справу і вирішує спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 07.09.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

08.10.2004р. між позивачем ("Теплопостачальна організація" за договором) та відповідачем (споживач за договором) було укладено договір № 2093 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - договір, копія договору - в матеріалах справи).

Згідно п. 1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати теплову енергію з метою забезпечення опалення та гарячого водопостачання приміщень споживача до межі розподілу будівель перукарні по вул. Коцюбинського, 58.

Відповідно до п. 11 договору в редакції додаткової угоди № 6 від 10.10.2011р. визначено, що розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії, на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплового навантаження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" та абз. 7 ст. 16 Закону України "Про теплопостачання", Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Тариф на теплову енергію, що виробляється та постачається позивачем, встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Вказаною комісією тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлені в такому розмірі:

- 1153,45 грн./Гкал (без ПДВ) з 01.10.2016р. на підставі постанови № 1757 від 29.09.2016р.;

- 1389,88 грн./Гкал (без ПДВ) з 30.12.2016р. на підставі постанови № 2126 від 02.12.2016р.;

- 1513,28 грн./Гкал (без ПДВ) з 24.02.2017р. на підставі постанови № 151 від 01.02.2017р.

Відповідно до п. 10 договору в редакції додаткової угоди № 6 від 10.10.2011р. визначено, що обсяг теплової енергії, який постачається споживачу в розрахунковому періоді на опалення приміщення, визначається теплопостачальною організацією розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження об'єктів (згідно СНиП 2.04.05-91 "Отопление, вентиляция и кондиционирование") з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, визначеної згідно СНиП 2.01.01-82 (Строительная климатография и геофизика) та наведеного в п. 3 додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії", який є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно п. 11.1 в редакції додаткової угоди № 6 від 10.10.2011р. встановлений наступний порядок розрахунків: оплата вартості теплової енергії, визначеної розрахунковим способом в п. 3 Додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії", проводиться плановим платежем до 30 числа поточного місяця. Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії, визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться споживачем до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виписаного рахунку.

За період з 01.10.2016р. по 30.04.2017р. відповідно до умов договору позивачем нараховано до сплати за відпущену відповідачу теплову енергію 2107,79 грн. Проте відповідачем вказана сума не сплачена, чим порушено умови договору.

В зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відпущену теплову енергію в сумі 2107,79 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача суми основного боргу, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" - сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам. Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об'єктах у сфері теплопостачання суб'єктами господарської діяльності незалежно від форми власності (ст. 2 Закону).

Відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. З Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону, теплопостачальні організації зобов'язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Цьому обов'язку кореспондує обов'язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 цього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань відповідачем щодо оплати за спожиту теплову енергію і позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 2107,79 грн. є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 2016,03 грн. пені за період з 16.11.2016р. по 17.05.2017р., 16,56 грн. 3 % річних за період з 16.11.2016р. по 17.05.2017р. та 54,67 грн. інфляційних втрат за період з грудня 2016 року по квітень 2017 року.

Згідно з п. 11.3 договору в редакції додаткової угоди № 6 у випадку неоплати за теплову енергію у вказані в договорі строки нараховується пеня в розмірі 1,0% за кожний день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги" № 686-ХІ від 20.05.1999р., а також стягуються 3% річних та інфляційні витрати з простроченої суми згідно з ст. 625 ЦК України.

Віповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 54,67 грн. інфляційних втрат за період з грудня 2016 року по квітень 2017 року.

Щодо нарахування пені та 3% річних, судом встановлено, що позивач правомірно нарахував відповідачу пеню та 3% річних, проте позивачем не вірно визначено строки оплати за теплову енергію отриману в грудні 2016 року та березні 2017 року. Так, згідно умов договору кінцевий розрахунок вартості теплової енергії, визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться споживачем до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виписаного рахунку. Позивач зазначає, що строк оплати за теплову енергію, відпущену відповідачу в грудні 2016р. - до 15.01.2017р., а строк оплати за теплову енергію, відпущену в березні 2017р. - до 15.04.2017р. Проте, 15.01.2017р. та 15.04.2017р. були вихідними днями, а згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З врахуванням викладеного, прострочення оплати за теплову енергію, відпущену відповідачу в грудні 2016р. розпочинається з 17.01.2017р., а за теплову енергію, відпущену в березні 2017р. - з 18.04.2017р., і саме з цих дат необхідно обраховувати 3% річних та пеню на прострочені суми оплат за грудень 2016р. та березень 2017р. відповідно.

Враховуючи вказане, стягненню підлягають 16,48 грн. 3% річних та 2006,49 грн. пені. В іншій частині стягнення пені та річних позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008, ) 2107 грн. 79 коп. основного боргу, 2006 грн. 49 коп. пені, 16 грн. 48 коп. 3% річних, 54 грн. 67 коп. інфляційних втрат, 1596 грн. 33 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.09.2017р.

Суддя О.С. Семчук