ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р.Справа № 916/1613/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Одеській області

про стягнення 58316,78 грн.;

за участю представників сторін:

Від позивача: Галькевич О.І. (за довіреністю);

Від відповідача: не з`явився;

Від третьої особи: не з`явився;

встановив:

Позивач, Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Одеській області, про стягнення 58316,78 грн. заборгованості, з яких 27587,81 грн. основного боргу, 28892,30 грн. пені, 1836,67 грн. 3% річних, вказуючи на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нерухомого майна від 28.03.2014р.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем договору оренди нерухомого майна від 28.03.2014р., виникнення заборгованості зі сплати орендної плати, приписи ст.ст.174, 193 ГК України, ст.ст. 526, 530, 625, 629, 759, 762, 795 ЦК України, та інші обставили вказані у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень суду не представив, тому справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального Кодексу України.

У судовому засіданні від 11.09.2017р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Між сторонами 28.03.2014р. був підписаний договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (договір) відповідно до п1.1-1.3 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - не житлові приміщення першого поверху, інв. № 100 площею 124,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на балансі позивача (Балансоутримувача), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30.09.2013 р. і становить 783695,00 грн. майно передається в оренду з метою: під розміщення їдальні, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи. Стан майна на момент укладання договору визначається в акті приймання-передачі за узгодженням Балансоутримувача і Орендаря.

Згідно ст. 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації, що є державною власністю.

Відповідно до п. 2.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування майном в термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна.

Положеннями п.п.3.1 - 3.3,3.5 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України та становить без ПДВ за базовий місяць (грудень 2013р.) - 3953,84 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - березень 2014р. визначається шляхом коригування орендної плати за січень 2014 р, лютий 2014 р. та березень 2014р. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% на 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що Орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

На підставі акту приймання-передачі від 28.03.2014р. Орендодавцем було передано, а Орендарем було прийнято в оренду майно, яке є предметом договору оренди від 28.03.2014 р., а саме: не житлові приміщення першого поверху, інв 3 100 площею 124,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і його обов'язків.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, відзначає, що між сторонами виникли господарські зобов'язання, підставою яких є письмовий Договір оренди нерухомого майна від 28.03.2014р.

Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором від 28.03.2014 в частині внесення орендної плати належним чином не виконав, оплату здійснював не в повному розмірі, в наслідок чого станом на 07.07.2017 виникла заборгованість на суму 27587,81грн.

Доказів оплати вказаної суми суду не представлено.

З огляду на вказані обставини, та те, що матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 27587,81 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

В ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України закріплено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частина 2 ст.625 ЦК України закріплює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 3.6 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включення день оплати.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

До позовної заяви додано розрахунок штрафних санкцій, в якому позивачем нараховано: 28892,30 грн. пені, 1836,67 грн. 3% річних.

Суд перевірив розрахунок пені, наданий позивачем, та вважає його частково невірним, оскільки нарахування пені здійснювалось позивачем за суму боргу за наростаючим підсумком без урахування вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Судом здійснено власний розрахунок пені в межах заявлених позивачем вимог та строків нарахування, згідно якого:

Період нарахування Борг, грн.ДніОблікова ставка НБУ,%Пеня,грн.
3по
28.03.201414.04.2014262,78176,51,5.04.201415.04.20142103,7926,51,4.04.201425.06.20142103,79719,577,.05.201417.07.20142183,72659,573,.07.201430.09.20142183,727512,5112,1773973
30.09.201413.11.20141183,724412,535,.06.201417.07.20142205,55349,539,0352137
17.07.201413.11.20142205,5511912,5179,7674315
13.11.201413.12.20142205,55301450,.07.201417.07.20142944,549,56,1.07.201413.11.20142944,511912,5239,9969178
13.11.201413.01.20152944,56114137,7864658
13.08.201413.11.20142264,859212,5142,7165753
13.11.201406.02.20152264,858514147,6806301
06.02.201513.02.20152264,85719,516,.09.201413.11.20142572,186112,5107,4677945
13.11.201406.02.20152572,188514167,7202301
06.02.201504.03.20152572,182619,571,.03.201513.03.20152572,1893038,.10.201413.11.20142613,963112,555,.11.201406.02.20152613,968514170,4445151
06.02.201504.03.20152613,962619,572,.03.201513.04.20152613,964030171,8768219
13.11.201406.02.20152652,718514172,9712274
06.02.201504.03.20152652,712619,573,.03.201513.05.20152652,717030305,2433425
13.12.201406.02.20152738,85514115,5548493
06.02.201504.03.20152738,82619,576,.03.201513.06.20152738,810130454,7158356
13.01.201506.02.20152762,22241450,8551189
06.02.201504.03.20152762,222619,576,.03.201513.07.20152762,,8232658
13.02.201504.03.20152679,951919,554,.03.201513.08.20152679,,6743562
13.03.201528.08.20152969,,0342356
28.08.201513.09.20152969,37162770,28864877

Всього5697,62

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 28892,30 грн. пені підлягають задоволенню частково на суму 5697,62грн.

Щодо вимог про стягнення 1836,67грн. 3% річних, то наведені у розрахунку позивача вимоги не перевищують розрахованих судом, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 35122,10 грн., а саме 27587,81 грн. основного боргу, 1836,67 грн. 3% річних, 6597,62 грн. - пені.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно ст.ст.44, 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 202, 525,526, 530, 546, 548, 549, 610, 611, 612, 625, 626 Цивільного Кодексу України, ст.ст.193,232 ГК України, ст.ст. 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Одеській області про стягнення 58316,78 грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (65122, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства (65070, м. Одеса, вул. Інглезі,1, код 01432144) 27587/двілцять сім тисяч п'ятсот вісімдесят сім/ грн. 81 коп. основного боргу, 1836/одну тисячу вісімсот тридцять шість/грн. 67 коп. 3% річних, 5697/п'ять тисяч шістсот дев'яносто сім/грн. 62 коп. - пені, 1014/одну тисячу чотирнадцять/21 коп. витрат зі сплати судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 11.09.2017 року. Повний текст рішення складений 18 вересня 2017 р.

Суддя Р.В. Волков