УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.09.2017Справа № 910/14980/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ВЕКТОР БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВЕКТОР БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА УСТАНОВА "ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ВЕКТОР БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВЕКТОР БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 1664 від 01.09.2017 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА УСТАНОВА "ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ" про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги від 27.02.2017.

Вищенаведена позовна заява (вх. № 14980/17 від 05.09.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600,00 грн. (Закон України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 № 1801-VIII, який набрав чинності 01.01.2017).

Згідно з п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.).

Враховуючи наведене, при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 1664 від 01.09.2017, яка містить вимогу немайнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Однак, позивачем не додано до позовної заяви № 1664 від 01.09.2017 доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Водночас, до позовної заяви в якості додатку додано клопотання про відстрочення сплати судового збору № 1663 від 01.09.2017, відповідно до якого позивач просить суд відстрочити оплату судового збору за подання до Господарського суду міста Києва вищенаведеної позовної заяви до ухвалення судом рішення у справі (далі - клопотання про відстрочення сплати судового збору).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, обов'язок по доведенню наявності обставин для відстрочення сплати судового збору покладається на заявника.

Клопотання Публічного акціонерного товариства "ВЕКТОР БАНК" про відстрочення сплати судового збору обґрунтовано, зокрема, таким: відповідно до рішення Правління Національного Банку України від 21.03.2017 № 163-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ВЕКТОР БАНК" та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.03.2017 № 1104 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВЕКТОР БАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку" в ПАТ "ВЕКТОР БАНК" розпочато процедуру ліквідації; протягом процедури ліквідації всі витрати банку здійснюються виключно з накопичувального рахунку, на якому здійснюється облік всіх наявних у розпорядженні банку коштів; відповідно до довідки від 28.08.2017 вих. № 1622 станом на 28.08.2017 залишок коштів на накопичувальному рахунку ПАТ "ВЕКТОР БАНК" становить 734,90 грн., станом на 01.08.2017 розмір заборгованості ПАТ "ВЕКТОР БАНК" з виплати заробітної плати працівникам становить 1113917,40 грн.

Як стверджує заявник у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, залишок коштів на накопичувальному рахунку ПАТ "ВЕКТОР БАНК" (на підтвердження чого до клопотання додано довідку № 1622 від 28.08.2017) свідчить про скрутне фінансове становище Банку та унеможливлює сплату останнім судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Втім, додана до клопотання про відстрочення сплати судового збору довідка № 1622 фактично складена станом на 28.08.2017, тоді як позовна заява датована 01.09.2017 та фактично подана до суду 05.09.2017.

Крім того, суд зазначає, що положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, позивач матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду № 910/12806/15 від 02.12.2015, № 911/1372/15 від 25.12.2015.

Однак, заявником у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не вказано та не долучено до позовної заяви жодних доказів на підтвердження можливості заявника у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

Додатково суд зазначає, що здійснюючи свої конституціні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватисья принципів здійсненя правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Враховуючи даний принцип, а також положення статі 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення сплати від судового збору.

З урахуванням всіх наведених обставин у сукупності, суд відмовляє Публічному акціонерному товариству "ВЕКТОР БАНК" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Оскільки докази виконання позивачем вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України фактично відсутні, то позовна заява № 1664 від 01.09.2017 підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано правову позицію, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега