ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" серпня 2017 р. Справа № 911/2360/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарт-2", Київська обл., Броварський р-н, с. Залісся,

ОСОБА_2, м. Київ,

ОСОБА_3, м. Київ,

про визнання недійсними договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, договору купівлі-продажу земельної ділянки, договору дарування нежитлової будівлі та договору дарування земельної ділянки

за участю представників

від позивача: ОСОБА_4 (дов. № 2223 від 02.08.2016 р.);

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: ОСОБА_5 (дог. б/н від 17.08.2017 р.);

від відповідача 3: ОСОБА_5 (дог. б/н від 17.08.2017 р.);

Встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Дарт-2" (відповідач - 1), ОСОБА_2 (відповідач - 2) та ОСОБА_3 (відповідач - 3) про визнання недійсними договорів: купівлі-продажу нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1 (реєстровий номер 210 від 02.02.2017 р.), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С.; купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1 (реєстровий номер 211 від 02.02.2017 р.), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С.; дарування нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1 (реєстровий номер 982 від 21.03.2017 р.), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М.; дарування земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1 (реєстровий номер 985 від 21.03.2017 р.), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у червні 2017 року йому - учаснику товариства з обмеженою відповідальністю "Дарт-2", який володіє 93,21 % статутного капіталу, стало відомо, що вказаним товариством (відповідачем - 1), від імені якого діяла ОСОБА_8, без згоди та відома позивача, було укладено договори купівлі-продажу майна, що належало ТОВ «Дарт-2», з ОСОБА_3 (відповідач - 3), а в подальшому ОСОБА_3 були укладені договори дарування, відповідно до яких ОСОБА_2 було передано право власності на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1, та на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що ОСОБА_8 ніколи не займала посади генерального директора і не мала необхідних повноважень, які належать генеральному директору, у тому числі повноважень укладати угоди від імені ТОВ «Дарт-2», факт відсутності повноважень у ОСОБА_8 підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 05.04.2017 р. у справі № 911/190/17. Крім того, позивач зазначає, що він участі у загальних зборах учасників з приводу відчуження нерухомого майна товариства не приймав, жодного повідомлення про проведення загальних зборів учасників товариства позивач не отримував. У зв'язку з викладеним, у позивача не було можливості взяти участь у Загальних зборах, якщо такі проводились, чим було грубо порушено його права як учасника ТОВ «Дарт-2» брати участь у загальних зборах учасників товариства і голосувати на них.

Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ч.ч. 1, 2 ст. 203, ст. 215 ЦК України просить суд визнати недійсними договори: купівлі-продажу нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1 (реєстровий номер 210 від 02.02.2017 р.), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С.; купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1 (реєстровий номер 211 від 02.02.2017 р.), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С.; дарування нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1 (реєстровий номер 982 від 21.03.2017 р.), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М.; дарування земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1 (реєстровий номер 985 від 21.03.2017 р.), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М.

Представник позивача у судовому засіданні 22.08.2017 р. зазначив, що він вважає, що спір підлягає вирішенню в господарських судах України та заперечував проти припинення провадження у справі.

Представник відповідача -1 у судове засідання 22.08.2017 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки кореспонденція суду направлялась відповідачу -1 за адресою, за якою він зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представник відповідача -2 у судовому засіданні 22.08.2017 р. проти припинення провадження у справі не заперечував.

Представник відповідача -3 у судовому засіданні 22.08.2017 р. проти припинення провадження у справі не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, відповідача -2 та відповідача -3, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з пунктами 1.5., 2.4. статуту ТОВ „Дарт-2", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 15.06.2010 р., оформленим протоколом № 1 від 15.06.2010 р., та зареєстрованого державним реєстратором Броварської районної державної адміністрації Київської області від 07.07.2010 р., учасниками товариства є:

- ОСОБА_1, якому належить внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 70000, 00 грн, що становило 93,21 % статутного капіталу товариства;

- ОСОБА_8, якій належить внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 5100, 00 грн., що становило 6,79 % статутного капіталу товариства.

З 15.06.2010 р. частка позивача у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю „Дарт-2" не змінювалась та становила 93,21 % статутного капіталу товариства.

Вказані обставини встановлені рішенням господарського суду Київської області від 29.06.2017 р. у справі № 911/1007/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарт-2" та Броварської районної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_8, про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційного запису, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Київської області від 29.06.2017 р. у справі № 911/1007/17 позов задоволено повністю; визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Дарт-2", що оформлені протоколом № 17/01/17-01 від 17.01.2017 р. загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Дарт-2", скасовано реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни відомостей про учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Дарт-2" у частині виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Дарт-2", що був внесений на підставі протоколу № 17/01/17-01 від 17.01.2017 р. загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Дарт-2".

Отже, на час укладення спірних договорів учасниками ТОВ „Дарт-2" були ОСОБА_1 та ОСОБА_8. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на час укладення спірних договорів не були учасниками ТОВ „Дарт-2" та станом на теперішній час не є учасниками ТОВ „Дарт-2".

Як вбачається з витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на теперішній час єдиним учасником ТОВ „Дарт-2" є ОСОБА_9.

Також, судом встановлено, що господарським судом Київської області розглядається справа № 911/2268/17 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Дарт-2" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Броварської районної державної адміністрації про визнання недійсними рішення загальних зборів товариства та нової редакції статуту, скасування реєстраційних записів.

У позовній заяві позивач зазначає, що у червні 2017 р. йому стало відомо про те, що відповідачем-1, без згоди та відома позивача було відчужено відповідачу -3 нерухоме майно, яке належало ТОВ «Дарт-2», а в подальшому це майно було подаровано відповідачу -2.

Позивач зазначає, що 02.02.2017 р. ТОВ «Дарт-2», від імені якого діяла ОСОБА_8, було укладено з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1, (реєстровий номр 211) та договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1, (реєстровий номер 210), які були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С.

21.03.2017 р. ОСОБА_3 було укладено з ОСОБА_2 договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1 (реєстровий номер 985 від 21.03.2017 р.), та договір дарування нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1 (реєстровий номер 982 від 21.03.2017 р.), які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толстіковою О.М., відповідно до яких право власності на нежитлову будівлю та земельну ділянку перейшло до ОСОБА_2.

Як вбачається з інформаційної довідки № 91228294 від 05.07.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлова будівля, загальною площею 61,2 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування нежитлової будівлі, серія та номер: 982, виданий 21.03.2017 р., приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Толстіковою О.М.

З інформаційної довідки № 91329859 від 06.07.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,4273 га, за адресою Київська обл., Броварський р-н, АДРЕСА_1, знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки, серія та номер: 985, виданий 21.03.2017 р., приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Толстіковою О.М.

Отже, позивач як учасник ТОВ «Дарт-2», просить визнати недійсними два договори купівлі-продажу, які укладені товариством та фізичною особою, яка не є учасником товариства, або учасником, який вибув, та два договори дарування, укладені між фізичними особами, які не є учасниками товариства, або учасниками, які вибули.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.

Згідно з п. 1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" за змістом положень п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, ст. 167 ГК України, ст. 2 Закону України "Про акціонерні товариства" сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Відповідно до п. 3 постанови № 13 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» не підлягає розширеному тлумаченню пункт 4 частини першої статті 12 ГПК також щодо справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін у справі не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, що вибув.

Таким чином, суб'єктний склад осіб, які беруть участь у даній справі, не відповідає вимогам п.4 ч. 1 статті 12 ГПК України.

Відповідно до п. 1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року N 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін: спори про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи за позовом особи, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), у тому числі таким, що вибув, у разі оспорювання рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після його вибуття; спори між акціонерами, АТ та депозитарними установами, пов'язані з укладенням, зміною, розірванням, виконанням або визнанням недійсними договорів про відкриття та обслуговування рахунків у цінних паперах, зазначених у статті 5 Закону України "Про депозитарну систему України"; спори, пов'язані з управлінням активами корпоративних інвестиційних фондів; спори, пов'язані з розподілом майна подружжя, вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств; спори про визнання права власності на акції, спори щодо укладення, розірвання, зміни, виконання, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій, та спори щодо інших правочинів з акціями, крім спорів, пов'язаних з порушенням переважного права акціонерів на придбання акцій; спори між набувачем права власності на частку в статутному капіталі та учасниками ТОВ або ТДВ про право власності на частку.

При визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК України.

Згідно з ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Таким чином, під корпоративними відносинами розуміють відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Реалізація учасником господарського товариства передбачених законом прав учасника господарського товариства відбувається в межах корпоративних відносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 р. у справі № 370/1226/15-ц.

Спір у даній справі не є таким, що виник з корпоративних відносин.

Учасник господарського товариства має право брати участь в управлінні справами товариства шляхом участі в засіданнях загальних зборів учасників, тобто реалізація учасниками товариства корпоративних прав здійснюється, зокрема, шляхом участі та голосування у загальних зборах учасників товариства, на яких приймаються рішення.

Крім того, власником майна, реалізованого за спірними договорами, було ТОВ «Дарт-2», яким товариство розпоряджається через уповноважених представників.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому належить внесок у статутному капіталі ТОВ «Дарт-2» у розмірі 70000,00 грн., що становило 93,21 % статутного капіталу товариства.

Проте, як вже зазначалось, за спірними договорами було реалізовано майно, що належало ТОВ «Дарт-2», а не частка позивача у статутному капіталі товариства.

Розпорядження майном товариства неуповноваженою на це особою не є порушенням корпоративних прав позивача.

Отже, у даній справі спір між сторонами виник щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, яке належало ТОВ «Дарт-2», укладених, за твердженням позивача, особою від імені ТОВ «Дарт-2» без достатніх на це повноважень і як наслідок визнання недійсними договорів дарування, а отже є цивільно-правовим.

Враховуючи викладене, даний спір не є таким, що виник з корпоративних відносин.

Як вбачається з позовної заяви, позов подано громадянином ОСОБА_1 до, в тому числі, громадянина ОСОБА_2 (відповідач -2) та громадянина ОСОБА_3 (відповідач -3), які не мають статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

У разі якщо суб'єктний склад осіб, які беруть участь у справі, або предмет позову не відповідають визначеним пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК України справам, що виникають з корпоративних відносин, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статті 1 ГПК України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи. У зв'язку з відсутністю в законодавстві норм про спеціальну підвідомчість (підсудність) спорів, пов'язаних з емісією цінних паперів, розміщенням акцій чи їх обігом, а також часток у статутному (складеному) капіталі товариства, що виникають між акціонерами (учасниками) господарського товариства та товариством (крім передбачених пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК України), такі позови повинні приймати господарські суди за правилами статті 1 ГПК України, тобто з урахуванням суб'єктного складу учасників спору.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за умови участі у спорі суб'єкта господарювання.

Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин.

З огляду на приписи частини другої статті 1 та статті 12 ГПК

зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Оскільки судом встановлено, що даний спір не є таким, що виник з корпоративних відносин, крім того суб'єктний склад сторін, які беруть участь у даній справі, не відповідає вимогам п.4 ч. 1 статті 12 ГПК України, а ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є суб'єктами господарювання, то даний спір не підлягає вирішенню в господарському суді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи викладене, провадження у справі № 911/2360/17 підлягає припиненню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

Ухвалив:

Провадження у справі № 911/2360/17 припинити.

Суддя О.О. Рябцева