ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р.Справа № 922/1388/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект», 04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 25, ;

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік», 04123, м. Київ, вул. Западинська, 13, літ. А, ;

відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайська хімічна компанія», 64107, Харківська область, м. Первомайський, вул. Бугайченка, 36, кімн.17, ;

про стягнення 626048,03 грн.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 24.11.2014);

відповідача-1 ОСОБА_2 (довіреність б/н від 26.01.2017);

відповідача-2 не зявився.

Технічна фіксація судового процесу здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: КП «Діловодство спеціалізованого суду», на диск серії СІСХ- 10313.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік», товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайська хімічна компанія», в якому просить стягнути з ТОВ «Первомайська хімічна компанія» та ТОВ «Голден Деррік» за договором підряду №2407-2013 від 24 липня 2013 року солідарно 2000,00 грн. частину суми зобовязання в межах договору поруки від 23 вересня 2013 року; стягнути з ТОВ «Голден Деррік» за договором №2407-2013 від 24 липня 2013 року 626048,03 грн., з яких: сума заборгованості у розмірі 316479,00 грн., три відсотки річних у розмірі 27208,52 грн., інфляційні втрати у розмірі 282360,51 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобовязань за договором підряду №2407-2013 від 24.07.2013 щодо своєчасної та у повному обсязі оплати вартості виконаних робіт, у звязку із чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 316479,00 грн., на яку нараховано три відсотки річних та інфляційні втрати відповідно до ст.625 ЦК України. Також між позивачем та відповідачем-2 23 вересня 2013 року було укладено договір поруки, за яким ТОВ «Первомайська хімічна компанія» поручилося перед ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» за виконання відповідачем-1 зобовязань за договором підряду №2407-2013 від 24 липня 2013 року. Таке виконання зобовязань ТОВ «Голден Деррік» відповідно до положень договору поруки забезпечується частково, а саме на суму 2000,00 грн. Здійснюючи правове обґрунтування посилається на ст.ст. 174, 175, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 205, 525, 526, 527, 530, 543, 553-555, 610, 612, 625, 626, 628, 837, 854 Цивільного кодексу України.

Розгляд справи неодноразово відкладався, останній раз ухвалою господарського суду Харківської області від 05.09.2017 на 11 вересня 2017 року о 12:30 год. Вказаною ухвалою було повторно зобовязано позивача та відповідача здійснити взаємозвірку розрахунків та надати суду відповідний акт, а також вкотре було зобовязано позивача надати обґрунтований розрахунок суми заборгованості у розмірі 316479,00 грн. та докази на підтвердження часткової оплати ТОВ «Голден Деррік» виконаних ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» робіт за договором підряду №2407-2013 від 24 липня 2013 року, докази неоплати зазначених робіт.

Відповідач-2 явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання 08.08.2017, яке повернулося до суду 12.09.2017.

Позивач супровідним листом надав суду (вх. №29229 від 11.09.2017) належним чином завірені копії документів, а саме: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткову накладну та платіжні доручення. Вказані документи долучено судом до матеріалів справи.

Відповідач-1 надав суду письмові пояснення (вх. №29057 від 11.09.2017) разом із додатками, а саме належним чином завіреними копіями виписок з рахунку ТОВ «Голден Деррік», відкритого у АТ «Полтава-банк», видаткових та податкових накладних, розрахунку коригування кількісних та вартісних показників податкової накладної №6 від 18.01.2014 у звязку з частковим поверненням товару. Подані документи долучено судом до матеріалів справи.

Вимоги ухвал суду від 21.08.2017 та від 05.09.2017 щодо здійснення взаємозвірки розрахунків за договором підряду №2407-2013 від 24.07.2013, сторонами не виконано, відповідного акту не надано суду.

З метою надання позивачу та відповідачу-1 можливості здійснити звірку взаєморозрахунків відповідно до ст.77 ГПК України судом було оголошено перерву у судовому засіданні до 14:00 год. 11.09.2017.

Після перерви, сторони не дійшли згоди щодо суми заборгованості щодо оплати виконаних робіт за договором підряду №2407-2013 від 24.07.2013.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву (вх. №22465 від 11.07.2017), а його повноважний представник проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Вказала, що позивач не надав обґрунтованого розрахунку суми заборгованості у розмірі 316479,00 грн., не надав доказів на підтвердження часткової оплати відповідачем-1 виконаних ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» робіт за договором підряду №2407-2013 від 24.07.2013, як і не надав доказів неоплати зазначених робіт та матеріалів. Крім того, наголосила, що відповідачем-1 здійснено оплату коштів за надані матеріали та виконані роботи за цим договором у сумі більшій, ніж вказує позивач. Крім того, позивач стверджує, що сума основного боргу складає 316479,00 грн., але при цьому просить стягнути з відповідачів солідарно за договором підряду 2000,00 грн. та лише з відповідача-1 за цим же договором 316479,00 грн., що в сумі складає 318479,00 грн., тобто позивач висуває вимогу про стягнення з відповідача-1 коштів у сумі, що перевищують суму заборгованості, вказану самим позивачем. Також зазначила, що позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений у ст. 257 ЦК України, так як позивач звернувся до суду лише 26 квітня 2017 року, а тому у відповідача-1 є законні підстави відповідно до ст.267 ЦК України подати заяву про застосування строків позовної давності. Зауважила, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про переривання перебігу позовної давності, оскільки лист ТОВ «Голден Деррік» №65 від 23.01.2014 за своїм змістом не є документом, за яким відповідач-1 визнає заборгованість, стягнення якої є предметом розгляду по справі №922/1388/17. Проте навіть якщо і відбулося переривання строку позовної давності, а судова практика підтверджує, що датою переривання такого строку є дата самого листа 23.01.2014 то почавши свій перебіг заново, цей строк закінчився через три роки, тобто 23.01.2017. А оскільки позивач звернувся до суду з позовом значно пізніше цієї дати, то за наявності заяви відповідача-1 про застосування строку позовної давності, його вимоги про стягнення заборгованості, підставою для яких є вищевказані документи, не підлягають задоволенню. Так як позивач звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення з ТОВ «Голден Деррік» заборгованості після закінчення строку позовної давності, що виключає їх задоволення, а тому і позовні вимоги про стягненняз відповідача-1 втрат від інфляції у сумі 282360,51 грн. та 3% річних у сумі 27208,52 грн. не підлягають задоволенню.

Представник позивача у судовому засіданні проти відзиву на позов відповідача-1 заперечував. Вказав, що строк позовної давності позивачем не пропущено, так як вважає, що строк позовної давності було перервано листом ТОВ «Голден Деррік» від 23.01.2014. Саме у цьому листі відповідач-1 зазначив, що гарантує оплату за надані послуги при виконанні договору №2407-2013 від 24.07.2013 та договору №2309-2013 від 23.09.2013, укладених з ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект», на загальну суму 1351290,00 грн., в строк до 15.04.2014. У звязку із чим строк позовної давності перервався з 15.04.2014.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно із ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

24 липня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» (далі, підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» (далі, замовник) було укладено договір підряду №2407-2013 (далі, договір підряду).

За вказаним договором підряду замовник доручає, а підрядник зобовязується власними силами надати виробничо-технологічні послуги при бурінні свердловини №27 Сахалінська з використанням власних матеріалів. Замовник зобовязується прийняти та оплатити надані послуги в розмірі та на умовах даного Договору, а саме: власними силами з власних матеріалів та на власний ризик здійснити технологічний контроль при приготуванні глинистого бурового розчину для використання його в інтервалі 4600-5300 м., а також забезпечити цілодобовий котроль параметрів за стандартами Американського нафтового інституту (АНІ) і надавати рекомендації щодо промивання свердловини та регулювання технологічних властивостей в процесі буріння. Надавати Замовнику інформацію у вигляді добових рапортів. Забезпечити хім. реагентами та матеріалами, орієнтовна кількість яких вказана в Специфікації (Додатку №2), що є невідємною частиною цього Договору, і персоналом відповідно до п.1.6 даного договору. Ціни вказані з врахуванням доставки хім. Реагентів безпосередно на свердловину. Замовник виділяє місце для розташування контейнерів для зберігання завезених хім. реагентів. Здійснити технологічний контроль при приготуванні бурових розчинів з хім. Реагентів та матеріалів підрядника, які орієнтовно вказані в Специфікації (Додаток №2) і Програми по буровим розчинам (Додаток №3) (п.п. 1.1., 1.2., 1.3. п.1 договору підряду).

Згідно із п.п. 1.7 п.1 договору підряду, перелік і кількість хімічних реагентів та матеріалів, що вказані в Специфікації (Додаток №2) є такими, що плануються. В процесі проводки свердловини може виникнути необхідність в додатковому забезпеченні хімічними реагентами та матеріалами для найбільш ефективної обробки бурових розчинів. Перелік і кількість хімічних реагентів та матеріалів письмово узгоджується з замовником і додатково забезпечується підрядником (у порядку згідно глави 4 даного договору).

Так, у Специфікації, що є додатком №2 до договору підряду зазначено хімічних реагентів та матеріалів для бурових розчинів на загальну суму 1223600,00 грн.

У п.п.2.1. п.2 договору підряду сторони домовились, що вартість (попередня) послуг за цим договором визначається згідно розцінок, вказаних в додатку №1, який є невідємною частиною цього договору, та фактично обєму наданих послуг. Всі ціни вказані без ПДВ. Замовник додатково сплачує підряднику ПДВ за ставкою ПДВ у відповідності до українського законодавства. Вартість послуг визначається відповідно обєму фактично виконаних робіт та зазначається в акті здачі-приймання послуг з урахуванням ПДВ. Акт здачі-приймання виконаних послуг складає підрядник.

Із наданого суду попереднього кошторису вбачається, що загальна вартість робіт інженера з бурових розчинів (120 діб) та хімреагентів та матеріалів для бурових розчинів складає 1607600,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.3. договору підряду кінцева вартість послуг визначається в залежності від фактичного обєму наданих персоналом послуг (перебування на свердловині), фактичній кількості використання хім. реагентів та матеріалів та плати за використанні (надання послуг) польової лабораторії.

Сторони у п.п.3.1. п.3 договору підряду дійшли згоди, що розрахунки по даному Договору здійснюються замовником в наступному порядку: - оплата хім. реагентів, наявність яких забезпечує Підрядник здійснюється Замовником шляхом 70% попередньої оплати необхідних хім. реагентів, необхідність яких узгоджена ОСОБА_3, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури від Підрядника; - повний розрахунок за хім. реагенти здійснюється Замовником за фактом їх використання, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання рахунки-фактури від Підрядника, що складається Підрядникам на підставі підписаних ОСОБА_3 виконаних робіт та добових рапортів Кредитора; - оплата вартості наданих Підрядником послуг, що передбачені цим Договором, здійснюється Замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання рахунку фактури, що складається підрядником на підставі підписаних сторонами ОСОБА_3 виконаних робіт та калькуляційного розрахунку Підрядника.

У п.п.8.1. договору підряду зазначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2013, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх договірних зобовязань.

Для забезпечення виконання ТОВ «Голден Деррік» зобовязань за договором підрядку, 24 липня 2013 року між ТОВ «Первомайська хімічна компанія» (відповідач-2, поручитель) та ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» (позивач, кредитор) було укладено договір поруки, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Голден Деррік» зобовязань, що виникли за договором підряду №2407-2013 від 24 липня 2013 року, який було укладено між кредитором та боржником, в межах 2000,00 грн. (п.1 договору поруки).

Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що у випадку порушення боржником зобовязань за основним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Як стверджує позивач та вбачається із матеріалів справи ним за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000026 від 31.10.2013, №ОУ-0000006 від 31.01.2014, №ОУ-000003 від 31.01.2014, та видатковими накладними №РН-0000291 від 09.08.2013, №РН-0000508 від 03.12.2013 та №РН-0000528 від 20.12.2013 було виконано роботи (надано послуги) та поставлено хімічні реагенти на суму 509160,11 грн. (а.с. 123-134).

Позивач зазначає, що відповідач-1 лише частково здійснив оплату виконаних за договором підряду робіт та поставлених хімічних реагентів, у звязку із чим у відповідача-1 виникла заборгованість у розмірі 316479,00 грн., яку останній не сплатив, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, господарський суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст. 839 ЦК України передбачено, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

У ст.843 ЦК України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно із приписами ч.1, 2 ст. 844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 193 ГК України передбачено, що субєкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.1, 2).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Із матеріалів справи, а саме з актів здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) та видаткових накладних вбачається, що позивач на виконання умов договору підряду здійснював надання послуг та поставляння хімічних реагентів при виконанні сервісних робіт на свердловині Сахалінська №27 відповідачу-1.

Водночас судом встановлено, що позивачем було виконо роботи (надано послуги) відповідачу-1 на загальну суму 1562220,00 грн., що підтверджується поданими позивачем доказами, а саме: видатковими накладними: №РН-0000274 від 26.07.2013 на суму 216400,00 грн., №рн-0000275 від 29 липня 2013 на суму 53300,00 грн., № РН-0000291 від 09.08.2013 на суму 73200,00 грн., №РН-0000502 від 03.12.2013 на суму 202960,00 грн., № РН-0000508 від 03.12.2013 на суму 202960,00 грн., № РН-0000528 від 20.12.2013 на суму 32400,00 грн., №РН-0000543 від 18.01.2014 на суму 152600,00 грн. та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): № ОУ-0000011 від 31.07.2013 на суму 34200,00 грн., № ОУ-0000016 від 02.09.2013 на суму 99200,00 грн.,№ ОУ-0000019 від 02.09.2013 на суму 99200,00 грн.,№ ОУ-0000018 від 02.10.2013 на суму 96000,00 грн., № ОУ-0000026 від 31.10.2013 на суму 99200,00 грн., № ОУ-0000036 від 31.12.2013 на суму 99200,00 грн.,№ ОУ-0000006 від 31.01.2014 на суму 15000,00 грн., № ОУ-0000003 від 31.01.2014 на суму 86400,11 грн.

В свою чергу як вбачається із матеріалів справи відповідачем-1 було здійснено оплату вказаних робіт (наданих послуг) за договором підряду на загальну суму 1203500,00 грн., що підтверджуються наданими відповідачем належним чином завіреними копіями виписок з рахунку ТОВ «Голден Деррік» в ПАТ «Полтава-банк», а саме: від 25.07.2013 на суму 215700,00 грн., від 04.09.2013 на суму 50000,00 грн., від 11.10.2013 на суму 200000,00 грн., від 16.10.2013 на суму 75000,00 грн., 05.12.2013 на суму 50000,00 грн., 21.01.2014 на суму 152600,00 грн., від 12.02.2014 на суму 99200,00 грн., від 20.02.2014 на суму 100000,00 грн., 27.02.2014 на суму 200000,00 грн., 06.03.2014 на суму 11000,00 грн.

Таким чином, із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що сума заборгованості відповідача-1 перед позивачем, який встановлено судом складає 358720,00 грн., а сума боргу, яка заявлена до стягнення позивачем становить 316479,00 грн. В свою чергу позивач у судовому засіданні усно зазначив, що сума основного боргу відповідача-1 за договором підряду становить 315720,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ч.1 ст. 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу ст. 43 ПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд неодноразово зобовязував сторони здійснити звірку взаєморозрахунків за договором та надати акт суду, однак позивач та відповідач-1 не змогли дійти згоди щодо здійснених оплат.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Таким чином, на підставі дослідження доказів, що містяться у матеріалах справи та були надані відповідно сторонами, судом встановлено, що сума яка є несплаченою відповідачем-1 за договором підряду складає 358700,00 грн.

Водночас, відповідач-1 у відзиві на позовну заяву у судовому засіданні зазначив про пропуск строку позовної давності щодо стягнення заборгованості. Зазначив, що строк позовної давності щодо сплати коштів за виконані роботи (надані послуги) за вказаними позивачем актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та видатковими накладними закінчився. Так як згідно із умовами договору оплата за хімічні реагенти та надані послуги здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з моменту рахунку фактури, що складається підрядником на підставі актів виконаних робіт. Водночас зазначив, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про переривання строку позовної давності. При цьому лист № 65 від 15.01.2014, що міститься у матеріалах справи, за своїм змістом не є документом, за яким відповідач-1 визнає заборгованість, стягнення якої є предметом розгляду по справі № 922/1388/17. А навіть якщо позивач і вважає цей лист дією боржника, яка підтверджує визнання ним свого боргу, то навіть в цій ситуації позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Законодавством України не передбачено чітко визначеної форми заяви про застосування позовної давності, у звязку із чим суд розцінює твердження відповідача про пропуск строку позовної давності та його прохання про відмову у позові як заяву про застосування позовної давності, заявлену у відповідності до ст. 267 ЦК України, частиною 3 якої встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, сторонами у п.п.3.1. п. 3 договору підряду передбачено, що оплата за договором здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з дня отримання рахунку-фактури, який складається підрядником на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт.

Як вбачається із матеріалів справи на підставі підписаних сторонами актів здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №ОУ-0000026 від 31.10.2013, №ОУ-0000006 від 31.01.2014, №ОУ-000003 від 31.01.2014, та видаткових накладних №РН-0000291 від 09.08.2013, №РН-0000508 від 03.12.2013 та №РН-0000528 від 20.12.2013, позивачем було складено відповідні рахунки-фактури: №СФ-0000112 від 09.08.2013 на суму 73200,00 грн., №СФ-0000181 від 31.10.2013 на суму 99200,00 грн., №СФ-0000224 від 03.12.2013 на суму 202960,00 грн., №СФ-0000235 від 20.12.2013 на суму 32400,00 грн., №СФ-0000017 від 31.01.2014 на суму 15000,00 грн. та №СФ-0000012 від 31.01.2014 на суму 86400,00 грн.

Так, за вказаними рахунками-фактури останнім днем сплати замовником (відповідачем-1) коштів за виконані роботи є відповідно за рахунком-фактурою №СФ-0000112 від 09.08.2013 23.08.2013; за рахунком-фактурою №СФ-0000181 від 31.10.2013 14.11.2013; за рахунком-фактурою №СФ-0000224 від 03.12.2013 17.12.2013; за рахунком-фактурою №СФ-0000235 від 20.12.2013 06.01.2014; за рахунком-фактурою №СФ-0000017 від 31.01.2014 14.02.2014; та за рахунком-фактурою №СФ-0000012 від 31.01.2014 14.02.2014.

Згідно із п.4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків.

Таким чином, строк позовної давності щодо сплати відповідачем-1 коштів за договором підряду на підставі рахунку-фактури №СФ-0000112 від 09.08.2013 почав перебіг 24.08.2013 і сплив 24.08.2016; на підставі рахунку-фактури №СФ-0000181 від 31.10.2013 почав перебіг 15.11.2013 і сплив 15.11.2016; на підставі рахунку-фактури №СФ-0000224 від 03.12.2013 почав перебіг 18.12.2013 і сплив 18.12.2016; на підставі рахунку-фактури №СФ-0000235 від 20.12.2013 почав перебіг 07.01.2014 і сплив 07.01.2017; на підставі рахунку-фактури №СФ-0000017 від 31.01.2014 почав перебіг 15.02.2014 і сплив 15.02.2017; на підставі рахунку-фактури №СФ-0000012 від 31.01.2014 почав перебіг 15.02.2014 і сплив 15.02.2017.

Так позивач звернувся з даним позовом до суду 14.04.2017, про що свідчить відмітка поштового штемпелю на конверті, тобто з пропуском строку позовної давності.

Водночас позивачем було зазначено, що лист ТОВ «Голден Деррік» від 23.01.2014 № 65 є належним доказом, який свідчить про переривання строку позовної давності.

Із вказаного листа вбачається, що він датований 23.01.2014 та в ньому повідомлено, що ТОВ «Голден Деррік» як замовник, цим листом гарантує оплату за надані послуги при виконанні договору №2407-2013 від 24.07.2013 та договору №2309-2013 від 23.09.2013, укладених з ТОВ «Будівельно-проектна компанія «Газінвестпроект» на загальну суму 1351290,00 грн. в строк до 15.04.2014.

Відповідно до п. 4.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. При цьому господарським судом слід мати на увазі таке: дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу.

Однак із вказаного листа не вбачається чи визнає відповідач-1 заборгованість за договором підряду, яка є предметом розгляду у цій справі, крім того, документ, за яким неможливо визначити яку саме суму заборгованості боржник визнає за спірним договором не може вважатись дією боржника, що свідчить про визнання ним свого боргу (правова позиція Вищого господарського суду України, викладена у постановах від 08.06.2016 по справі №910/9647/15 та від 08.06.2016 у справі №910/9666/15), у звязку із чим цей лист не є належним доказом переривання строку позовної давності.

Приймаючи до уваги, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача-1 заборгованості за договором підряду з пропуском строку позовної давності, то позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ "Голден Деррік" боргу в розмірі 316479,00 грн. задоволенню не підлягають, що в свою чергу виключає і задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 2000,00 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача-1 інфляційних втрат у сумі 282360,51 грн. за період з червня 2014 року по березень 2017 року та 3% річних у сумі 27208,52 грн. за період з 03.06.2014 по 13.04.2017, суд керується положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Так як 3 % річних та інфляційні втрати розраховуються на підставі суми основного боргу, що прострочена позивачем, беручи до уваги сплив строку позовної давності звернення до суду із позовом про стягнення основної суми боргу за договором підряду, позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 інфляційних втрат у сумі 282360,51 грн. за період з червня 2014 року по березень 2017 року та 3% річних у сумі 27208,52 грн. за період з 03.06.2014 по 13.04.2017 задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задовленні позову у повному обсязі у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 4-5, 12, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 14.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_4