ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р. Справа № 917/640/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Білецька А.М., суддя Істоміна О.А.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю представників:

Представник позивача: не з'явився;

Представник відповідача: ОСОБА_1 (дов. № 4/475 від 12.09.17 р.);

Представник 3-ї особи: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Полтавській області, м. Полтава (вх. №2463 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 20.06.2017 у справі № 917/640/17

за позовом Державної екологічної інспекції в Полтавській області, м. Полтава,

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц", м. Кременчук, Полтавська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мале колективне підприємство "Екогаз", м. Кременчук,

про стягнення 201 069,08 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.06.2017 (суддя Киричук О.А.) в позові Державної екологічної інспекції в Полтавській області про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" 201 069,08 грн. збитків за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності - відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 20.06.2017 скасувати та прийняти нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування викладених вимог позивач посилається на те, що Держекоінспекцією в ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами встановлене здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу за період з 23.09.2014 по 21.12.2014, чим заподіяно шкоду державі на загальну суму 201 069,08 грн. Позивач вважає, що наявність дозволу на момент перевірки не виключає обовязку відшкодувати шкоду за здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел без дозволу на їх викиди.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства. Відповідач посилається на відсутність його вини у несвоєчасному отриманні дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та зазначає, що ПАТ ККУ Кварц вживало усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Третя особа відзиву на апеляційну скаргу не надала, в судове засідання не зявилась та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового засідання.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та третьої особи за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача та у відзиві на неї доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, протягом 29.07.-18.08.2016 Держекоінспекцією здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" (відповідач), за результатом якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 103//01-01-14.

З акту перевірки Державної екологічної інспекції у Полтавській області № 103//01-01-14 вбачається, що під час перевірки відповідачем представлено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відповідача № -227 від 22.12.2014, строком дії до 22.12.2024. Попередній дозвіл на викиди № -96 від 06.05.2011 та дозвіл № -134 від 10.01.2012 про внесення змін до дозволу № -96 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами закінчили термін дії 22.09.2014.

Таким чином, позивачем під час перевірки зроблено висновок, що в період з 23.09.2014 по 21.12.2014 відповідачем здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу.

Як зазначає позивач, відомості про час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період з 23.09.2014 по 21.12.2014 відповідачем були надані позивачу у таблиці Кількість годин роботи джерел утворення викидів забруднюючих речовин ПАТ ККУ Кварц в період з 23.09.2014 по 21.12.2014, що є додатком до листа ПАТ ККУ Кварц від 13.08.2015 № 3/571.

Відповідно до наданих відповідачем відомостей щодо часу роботи стаціонарних джерел, інспектором Держекоінспекції здійснений розрахунок збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Нарахування збитків здійснено позивачем на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з використанням даних відповідача щодо фактичного часу роботи стаціонарних джерел, які здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період відсутності дозволу.

Держекоінспекцією на адресу відповідача було направлено претензію № 34/02-08 від 23.02.2016 та розрахунок до неї щодо відшкодування заподіяних державі збитків у розмірі 201 069,08 грн. відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Мінприроди України від 10.12.2008 № 639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 № 48/16064.

Позивач вказує, що відповідач звернувся до Держекоінспекції з клопотанням здійснити сплату збитків з розстрочкою протягом 10 місяців.

З огляду на відсутність відомостей щодо сплати суми збитків, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з даним позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" 201 069,08 грн. збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища. В обґрунтування правових підстав позову позивач посилається на приписи Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позову, посилаючись на те, що оскільки розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду, а такий час визначається саме з моменту виявлення порушення до моменту його усунення (з урахуванням фактично відпрацьованого часу), тому нарахування збитків, завданих відповідачем, за період з 23.09.2014 по 21.12.2014 є неправомірним, так як на момент виявлення порушення воно вже було усунуте відповідачем.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів повністю погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №103/01-01-14 від 18.08.2015 в період з 23.09.2014 по 21.12.2014 відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу.

На спірні правовідносини, пов'язані з нарахуванням позивачем збитків, завданих внаслідок наднормативних викидів відповідачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря, поширюється дія Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008 №639 (далі - Методика №639).

За змістом п. 2.1.2 Методики, наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, у тому числі, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду.

В свою чергу, відповідно до п. 3.11 Методики час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Факт усунення порушення може бути підтверджений, зокрема отриманням дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (п. 3.12 Методики). Розрахунок розмірів відшкодування збитків здійснюється за формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду (п. 4 Методики).

Так, з метою отримання нового дозволу відповідач завчасно 28.03.2014 уклав зі спеціалізованою організацією МКП "Екогаз" договір № 52 підряду на виконання проектно-технічних робіт по проведенню інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів (218 дж.) та оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Термін виконання робіт по договору був визначений календарним планом робіт (додаток № 2 до договору) і становив до 20.09.2014.

Результатом виконання робіт за договором було, зокрема, отримання відповідачем дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Роботи з оформлення документів для отримання ПАТ "ККУ "Кварц" дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами проводилися поетапно у відповідності до "Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців", затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 09.03.2006 № 108, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2006 року за № 341/12215 та згідно з умовами договору № 52 від 28.03.2014, укладеним між ПАТ "ККУ "Кварц" та МКП "Екогаз", в такій послідовності:

- проведення інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин (звіт МКП "Екогаз" по інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин на території ПАТ "ККУ "Кварц" від 25.04.2014);

- отримання короткої кліматичної характеристики окремих метеорологічних показників клімату відповідно для ПАТ "ККУ "Кварц" (лист № 33-03-23/255 від 11.07.2014 Полтавського обласного центру з гідрометеорології);

- отримання величин фонових концентрацій забруднювальних величин (лист

№33-11-41/108 від 21.07.2014 Лабораторії спостережень за забрудненням атмосферного повітря м. Кременчука Полтавського обласного центру з гідрометеорології);

- здійснення розрахунків розсіювання забруднюючих речовин в атмосферному

повітрі (загальний звіт результатів розрахунків розсіювання забруднюючих речовин в

атмосферному повітрі від 23.07.2014);

- визначення геодезичних координат джерел викиду забруднювальних речовин при проведенні державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря на території підприємства (технічний звіт Державного Науково-виробничого підприємства Полтавський геодезичний центр "Полтавагеодезцентр" 2011 року);

- отримання листа про відсутність зауважень з боку громадськості від департаменту інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Полтавської облдержадміністрації № 707/01-23 від 31.07.2014;

- розроблені документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання

дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря затверджені директором ТОВ "НТЦ "Промекологія" 28.07.2014.

04.04.2014 рішенням Державної служби з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва № 27 "Про необхідність усунення Міністерством екології та природних ресурсів України порушень принципів державної регуляторної політики згідно з вимогами Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" було запропоновано Міністерству екології та природних ресурсів України внести зміни до Наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 09.03.2006 № 108 "Про затвердження Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців» (Інструкція), в частині вилучення положень, які передбачають необхідність подання висновку комплексної державної експертизи, висновків державної санітарно-гігієнічної та державної екологічної експертиз.

Як зазначено в повідомленні Державної служби з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва від 26.07.2014 відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" рішення уповноваженого органу про необхідність усунення порушень принципів державної регуляторної політики підлягає виконанню органом виконавчої влади, щодо регуляторного акта якого було прийнято це рішення, у двомісячний строк з дня прийняття такого рішення. Дію вищевказаних положень зупинено з 05.06.2014 року.

Відповідні зміни були внесені Наказом Міністерства екології та природних ресурсів № 348 від 20.10.2014, відповідно до якого п.1.7 з Інструкції було виключено.

Згідно з листом Виконкому Кременчуцької міської ради №01-19/181 від 13.06.2017 в період з 26.08.2014 по 03.10.2017 відбувалася процедура з виключення з "Реєстру адміністративних та неадміністративних послуг, що надаються у виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради" адміністративної послуги 38-04 з "Надання висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи щодо видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами".

Після врегулювання процедури отримання висновків органів Держсанепідслужби був отриманий дозвіл № -227 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Не зважаючи на затримку отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не з вини ПАТ "ККУ "Кварц", відповідач в період з 23.09.2014 по 21.12.2014 вів звітність та сплачував екологічний податок на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, проводив контроль гранично допустимих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

За вищенаведених обставин, відповідач вжив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Крім того, згідно з п.3.11. "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 639 від 10.12.2008 (Методика) (в редакції, діючої на період роботи ПАТ "ККУ "Кварц" без дозволу, а також на час проведення перевірки) - час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу. Факт усунення порушення може бути підтверджений, зокрема, отриманням дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (п.3.12. Методики).

Судом першої інстанції правомірно було встановлено, що на спірні правовідносини, пов'язані з нарахуванням позивачем збитків, завданих внаслідок наднормативних викидів відповідачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря, поширюється дія Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008 №639 (Методика №639).

Відповідно до п. 2.1.2 Методики, наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, у тому числі, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду.

В свою чергу, відповідно до п. 3.11 Методики час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Судом першої інстанції встановлено, що порушення відповідачем вимог Закону України "Про охорону атмосферного повітря" зафіксовано в акті перевірки від 18.08.2015.

Зазначене порушення було усунено відповідачем 22.12.2014 (дата отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами), тобто до моменту виявлення порушення.

Таким чином, оскільки розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду, а такий час визначається саме з моменту виявлення порушення до моменту його усунення (з урахуванням фактично відпрацьованого часу), суд дійшов висновку, що нарахування збитків, завданих відповідачем, за період з 23.09.2014 по 21.12.2014 є неправомірним, так як на момент виявлення порушення воно вже було усунуте відповідачем.

Враховуючи викладене та те, що розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду, а такий час визначається саме з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, позивач не мав законних підстав для здійснення розрахунку збитків.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 статті 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

З огляду на положення статті 22 Цивільного кодексу України, статті 224 Господарського кодексу України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; , 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Тобто, наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів складу правопорушення виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про безпідставність та необґрунтованість позову, а тому в його задоволенні відмовив.

Доводи викладені позивачем в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а тому рішення господарського суду Полтавської області від 20.06.2017 у справі № 917/640/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача, Державної екологічної інспекції в Полтавській області, м. Полтава, на рішення господарського суду Полтавської області від 20.06.2017 у справі № 917/640/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 20.06.2017 у справі № 917/640/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Істоміна О.А.