ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р. Справа № 911/2102/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Оріховецьке

до Оріховецької сільської ради Сквирського району Київської області

про визнання права власності на земельні ділянки

Суддя Чонгова С.І.

Предатавники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 29.05.2017); ОСОБА_2 (директор).

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Оріховецьке звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Оріховецької сільської ради Сквирського району Київської області та просить суд визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Оріховецьке право власності на земельні ділянки загальною площею 20.99га, на яких розташовані будівлі та споруди, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю Оріховецьке на праві приватної власності.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідач порушує права та законні інтереси позивача, як правонаступника КСП Оріховецьке так і власника будівель та споруд, що розташовані на цих земельних ділянка адже не визнає права власності позивача на земельні ділянки, яке він набув у результаті реорганізації КСП Оріховецьке.

Відповідач у справі Оріховецька сільська рада Сквирського району Київської області у своєму відзиві зазначає, що позивач звертався до відповідача з заявою про надання дозволу на переоформлення правовстановлюючого документа на землю, але відповідач надав позивачу довідку про те, що у звязку з відсутністю у Земельному кодексі України чи іншому законі порядку переоформлення права власності на земельну ділянку у звязку з реорганізацією юридичної особи колективного сільськогосподарського підприємства та відсутністю такого поняття, як правонаступництво у земельних відносинах, Оріховецька сільська рада не має можливості задовольнити вимогу позивача. Сільська рада не має повноважень на розпорядження землями колективної власності, навіть для передачі цих земель правонаступнику реорганізованого КСП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та подані відповідачем пояснення та докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Оріховецьке відповідно до п. 1.1 статуту створене в процесі реформування КСП Оріховецьке і є його юридичним правонаступником, що також підтверджується установчим договором учасників товариства, вказане товариство діє під тим же ідентифікаційним кодом, що і Колективне сільськогосподарське підприємство Оріховецьке. Зміни до статуту щодо правонаступника затверджені загальними зборами (а.с. 51) та Сквирською районною державною адміністрацією.від 02.06.200 за реєстраційним номером 0043.

Як зазначає позивач у даній справі йому як правонаступнику КСП Оріховецьке після проведення державної реєстрації за актами приймання-передачі було передано все майно, яке належало КСП на момент реорганізації, в т.ч. будівлі, споруди колгоспного двору, сільськогосподарську техніку, інвентар, а також землі, які залишились не розпайованими. На підставі вказаних актів позивачем прийнято вказане майно на баланс та здійснено перереєстрацію права власності рухомого майна та будівель, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.77-110).

Після реєстрації права власності на будівлі позивач мав на меті здійснити перереєстрацію права власності і на земельні ділянки, на яких знаходиться будівлі. Так, за замовленням позивача ТОВ «Межувальник» було виготовлено технічні документації та кадастрові плани на земельні ділянки площею 12,3058 га та 8,6842 га, на яких знаходяться будівлі та споруди, що належать позивачу на праві власності.

На підставі виготовлених технічних документацій земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери: :03:004:0001 на земельну ділянку площею 12,3058 га та :03:003:0002 на земльну ділянку площею 8,6842га. Право власності на вказані земельні ділянки відповідно до даних Державного земельного кадастру належить КСП Оріховецьке.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про передачу йому у власність вказаних земельних ділянок.

Листом за №141 від 26.05.2017 відповідачем відмовлено позивачу у задоволені заяви з підстав того, що Земельним кодексом України не врегульований порядок переходу права власності на земельні ділянки колективної власності до правонаступників реорганізованих сільськогосподарських підприємств.

Враховуючи відмову відповідача у перереєстрації права власності на вказані земельні ділянки, позивач звернувся з даним позовом до суду, та просить суд визнати на земельні ділянки загальною площею 20.99га, на яких розташовані будівлі та споруди, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю Оріховецьке на праві приватної власності.

Розглянувши заявлені вимоги суд, зазначає про наступне.

Згідно ч. 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У п. 1 ч. 2 цієї ж статі зазначено, що способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Так, у відповідності до чинних норм законодавства України, способами набуття права власності може бути прямим (договір, угода) та похідними, зокрема, реорганізація підприємства та перехід права власності до правонаступника.

У відповідності до ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Згідно ст. 107 ЦК України, передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено ст. 108 ЦК України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

При цьому, відповідно до ч. 2 вказаної статті, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Підставою для подання позову до господарського суду має бути факт порушення права або його не визнання.

Як визначено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав

Згідно ч. 1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що позивачем доведено факт його правонаступництва по відношенню до КСП Оріховецьке, а також доведено реєстрацію саме за ним, обєктів нерухомості, а саме нежитлових будівель, які знаходяться на вищевказаних земельних ділянках, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у даній справі..

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, позивач просить суд залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Оріховецьке право власності на земельну ділянку площею 8,6842 га, кадастровий номер :03:003:0002, та на земельну ділянку площею 12,3058 га, кадастровий номер :03:004:0001, які знаходиться за адресою: 09044, Сквирський район, с. Оріховець, вул. Центральна, 48.

Повний текст рішення складено 15.09.2017.

Суддя С.І. Чонгова