ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" вересня 2017 р. Справа № 5004/1469/11

Суддя господарського суду Волинської області Бондарєв С.В., розглянувши матеріали за скаргою Малого приватного підприємства "Берізка" на дії Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 23.06.2017р. вих.№7 (вхід. №01-49/30/17 від 26.06.2017р.)

по справі №5004/1469/11

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (новий стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" на підставі ухвали суду від 11.03.2014р.)

до відповідача: Малого приватного підприємства "Берізка"

про стягнення 885 288 грн. 07 коп.

За участю представників сторін:

від скаржника (боржника): н/з

від стягувача: н/з

від ДВС: Овчиннікова Ю.А., довіреність від 01.12.2016р. №14265

В судовому засіданні 11.09.2017р. взяв участь оцінювач ТзОВ "Атлант" ЛТД-Волинцева Ольга Іванівна-посвідчення НОМЕР_1 від 15.02.2013р.

В судовому засіданні 11.09.2017р. за ініціативою скаржника проводиться технічна фіксація судового процесу.

Суть скарги: Мале приватне підприємство "Берізка" звернулось до господарського суду зі скаргою на дії Нововолинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 23.06.2017р. вих.№7 (вхід. №01-49/30/17 від 26.06.2017р.) по справі №5004/1469/11. Просить визнати дії державного виконавця-заступника начальника Нововолинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Овчиннікової Юлії Анатолівни неправомірними та протиправними по проведенню оцінки іпотечного майна; підготовці та передачі на реалізацію іпотечного арештованого майна - частину нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 264,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності МПП "Берізка" без дотримання норми Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про іпотеку"; зупинити передачу та реалізацію іпотечного арештованого майна - частину нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 264,1 кв.м. по АДРЕСА_1, що належить на праві власності МПП "Берізка" на електронних торгах, яку готує Нововолинський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області стягнення з МПП "Берізка" по примусовому виконанню наказу господарського суду Волинської області від 17.02.2012 року № 5004/1469/11-1 у виконавчому провадженні № 32566659.

Скаргу обґрунтовано наступним:

19.06.2017 року на адресу МПП "Берізка" надійшло повідомлення про результати проведення оцінки іпотечного майна вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виконавчі дії проведені на виконання виконавчого провадження № 32566659 по примусовому виконанню наказу 5004/1469/11-1, виданого 17.02.2012 року господарським судом Волинської області про стягнення з МПП "Берізка" на користь ПАТ "УкрСиббанк" 894 376,95 грн. ( постановою державного виконавця від 19.03.2014 року замінено стягувача у виконавчому провадженні на його правонаступника ТзОВ "Кей - Колект").

Згідно наданого експертом звіту, ринкова вартість частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, складає 1 948 000,00 грн., що не відповідає ринковим цінам та вкрай занижена, а також проведена з порушенням п.3 ст. 20 ЗУ "Про виконавче провадження"

Заступник начальника, надалі, як судовий виконавець Овчиннікова Ю.А., вдалась до неправомірних дій по проведенню оцінки іпотечного майна та передачі на реалізацію (стягнення на предмет іпотеки, яке за рішенням суду або за виконавчим написом нотріуса здійснено не було) - частину нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 264,1 кв.м. по АДРЕСА_1, що належить солідарному боржнику МПП "Берізка", та за договором іпотеки 22.12.2006 року забезпечує договірні зобов'язання громадянина ОСОБА_3 за споживчим кредитом №0 від 22.12.2006 року, але в жодному випадку не зобов'язання солідарного відповідача - МПП "Берізка".

У ДВС м. Нововолинськ знаходиться два виконавчі провадження про стягнення за одним і тим самим споживчим кредитним договором від 22.12.2006 року №0 у цивільній справі № 2-7/10 від 29.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_3 та МПП "Берізка" - 692 687,67 грн на користь ПАТ "УкрСиббанк" та у господарській справі №5004/1469/11 від 17.02.2012 року про стягнення з МПП "Берізка" на користь ПАТ "УкрСиббанк", надалі правонаступник ТзОВ"Кей - Колект" - 894 376,95 грн.

З наведеного вбачається, що суди допустились подвійного стягнення за одним і тим самим кредитним договором, що прямо суперечить ст. 61 Конституції України.

З наведених судових рішень вбачається, що проведене подвійне стягнення з боржника повинно виконуватись у порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження", а не на підставі Закону України "Про іпотеку", так як звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" можливе лише на підставі рішення суду чи за виконавчим написом нотаріуса. Проте, у провадженні державного виконавця такий документ - відсутній.

Також ст. 51 ЗУ "Про виконавче провадження" визначена чітка процедура: п. 7 встановлено примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень ЗУ "Про іпотеку".

Враховуючи неправомірні дії державного виконавця та положення п. 3 ст. 34, п.5 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" - скаржник звернувся до суду про зупинення предачі іпотечного майна на реалізацію судом.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 27.06.2017р. розгляд скарги було призначено на 12.07.2017р. на 12.00 год.

Скаржник у судовому засіданні 12.07.2017р. підтримав подану ним скаргу та просив суд її задоволити.

Крім того, звернувся до суду з клопотанням б/н від 12.07.2017р. (вх.№01-54/6533/17), в якому просив суд відкласти розгляд скарги, у зв'язку з невиконанням сторонами вимог суду та необхідністю скаржника ознайомитись з матеріалами оцінки для викладення її в скарзі в повному обсязі.

Представник стягувача та ВДВС проти клопотання заперечили.

Представник Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судовому засіданні 12.07.2017р. та в письмових запереченнях на скаргу №18164 від 10.07.2017р. (вх.№01-54/6506/17) проти задоволення судом скарги заперечив, вказавши, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №32566659 по примусовому виконанню наказу № 5004/1469/11-1, виданого господарським судом Волинської області про стягнення з Малого приватного підприємства "Берізка" на користь ПАТ "УкрСиббанк" (сторону замінено на правонаступника ТзОВ "Кей-Колект") 499 993,34 грн. основного боргу, 353 453,07 грн. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508,87 пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332,79 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, 8 852, 88 грн. витрат на оплату державного мита, 226 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього - 894 376, 95 грн.

За результатом проведених виконавчих дій, з метою виконання рішення суду, що набрало законної сили та є обов'язковим для виконання, державним виконавцем 04.10.2016 року винесено постанову про призначення експерта для визначення вартості попередньо описаного та арештованого майна боржника, - приміщення за адресою : АДРЕСА_1.

Отримавши звіт про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264,1 кв. м., державним виконавцем, на виконання п. 5 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження", скеровано повідомлення сторонам виконавчого провадження з зазначенням вартості об'єкту оцінки.

Станом на 10.07.2017 року державним виконавцем готується заявка для передачі арештованого майна шляхом його продажу на електронних торгах.

Твердження скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця по підготовці та передачі на реалізацію іпотечного майна не відповідають вимогам ст. 121-2 ГПК України, оскільки, реалізація арештованого майна на електронних торгах здійснюється відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5.

Згідно п.1 розділу 1, п. 3 розділу 2, п. 3 розділу 3 Порядку датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електроні торги (торги за фіксованою ціною). Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно ( формування лота ) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект на реалізацію арештованого майна, що й безпосередньо здійснюється державним виконавцем.

МПП "Берізка" повторно (вперше у скарзі поданій 27.04.2017року, яка розглянута господарським судом Волинської області 30.05.2017 року) оскаржує майбутні дії державного виконавця, зважаючи що скарга може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Вважає, що вимоги боржника щодо визнання дій державного виконавця по проведенню оцінки описаного та арештованого майна не підлягають розгляду у зв'язку зі спливом, встановленого Законом десятиденного терміну для їх оскарження; вимоги скаржника щодо зупинення передачі на реалізацію частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають з підстав ст. 121-2 ГПК України.

Враховуючи наведене, просив скаргу МПП "Берізка" щодо визнання дій державного виконавця по проведенню оцінки описаного та арештованого майна залишити без розгляду, а вимоги скаржника щодо зупинення передачі майна на реалізацію - відхилити.

Крім того, звернувся до суду з клопотанням б/н від 12.07.2017р. (вх.№01-54/6532/17), в якому враховуючи обставини та клопотання сторін, що виникають під час розгляду скарги, просив суд залучити до розгляду скарги для дачі пояснень експерта (оцінювача ТзОВ "Атлант ЛТД" ) ОСОБА_5 (м. Луцьк, проспект Перемоги, 1) або іншу уповноважену особу ТзОВ "Атлант ЛТД", в межах наданого звіту про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Представник стягувача-ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" в судовому засіданні 12.07.2017р. проти задоволення судом скарги заперечив.

Вказав, що рішення господарського суду Волинської області від 26.09.2011р. до цього часу не виконане.

Представник скаржника клопотання про залучення до розгляду скарги для дачі пояснень експерта (оцінювача ТзОВ "Атлант ЛТД" ) ОСОБА_5 (м. Луцьк, проспект Перемоги, 1) або іншої уповноваженої особи ТзОВ "Атлант ЛТД", в межах наданого звіту про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, підтримав та просив суд його задоволити.

Представник стягувача в судовому засіданні 12.07.2017р. проти задоволення судом клопотання про залучення до розгляду скарги оцінювача ТзОВ "Атлант ЛТД" -ОСОБА_5 (м. Луцьк, проспект Перемоги, 1) або іншої уповноваженої особи ТзОВ "Атлант ЛТД", в межах наданого звіту про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, поклався на розсуд суду.

Розглянувши клопотання представника Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, суд вважає за необхідне для дачі пояснень по скарзі щодо звіту про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 викликати в судове засідання уповноваженого представника ТзОВ "Атлант ЛТД" (м. Луцьк, проспект Перемоги, 1).

Розглянувши клопотання представника скаржника про надання можливості йому ознайомитись з матеріалами проведеної оцінки, суд вважає за необхідне його задоволити та відкласти розгляд скарги.

Ухвалою суду від 12.07.2017р. з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по скарзі, зважаючи на неподання витребуваних судом доказів, розгляд скарги відкладався на підставі ст. 77 ГПК України. Сторін зобов'язано представити суду: ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" - обґрунтовані доводи та заперечення по суті скарги; Нововолинський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області - письмові пояснення та первинні докази по суті скарги; матеріали виконавчого провадження №32566659 щодо примусового виконання наказу від 17.02.2012р. №5004/1469/11-1 (оригінали для огляду в судовому засіданні та належно завірені копії), щодо проведення оцінки майна та передачі арештованого майна для його реалізації на електронних торгах; скаржника-пояснення щодо зазначення порушень в діях державного виконавця. Викликано в судове засідання для дачі пояснень по скарзі щодо проведеної оцінки згідно звіту про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, уповноваженого представника ТзОВ "Атлант" ЛТД (43005, Волинська обл., м. Луцьк, проспект Перемоги, 1).

14.07.2017р. через відділ документального забезпечення та контролю до суду від скаржника-МПП "Берізка" надійшла заява вих.№11 від 14.07.2017р. (вх.№01-54/6579/17 від 14.07.2017р.), в якій він просив суд зупинити передачу на реалізацію іпотечного арештованого майна - частину нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 264,1 кв.м. АДРЕСА_1, що належить на праві власності МПП "Берізка", на електоронних торгах, яку готує Нововолинський ВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області про стягнення з МПП "Берізка" по примусовому виконанню наказу господарського суду Волинської області від 17.02.2012 року № 5004/1469/11-1 про стягнення грошових коштів у виконавчому провадженні № 32566659, до набрання законної сили рішення господарського суду Волинської області, вказавши, що предмет іпотеки може бути реалізований на електронних торгах за заниженими цінами до моменту набрання ухвалою суду законної сили.

Долучив до матеріалів справи витяг курсу валюти за офіційними курсами НБУ станом на 22.12.2006р. та 12.05.2017р., копії заяви вих.№11 від 23.03.2016р., заяви вих.№7 від 08.06.2017р., ухвали Верховного Суду України від 02.03.2011р. у справі №2-7/10, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.06.2016р. у справі №2-7/10 та звіту про оцінку частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", АДРЕСА_1.

29.08.2017р. через відділ документального забезпечення та контролю до суду від скаржника-МПП "Берізка" надійшли додаткові пояснення вих.№9 від 29.08.2017р. (вх.№01-54/7805/17 від 29.08.2017р.), в яких він просив суд скасувати звіт від 28.04.2017 року про оцінку вартості у виконавчому провадженні ВП № 32566659 від 04.10.2016р - частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, здійснену ТзОВ "Атлант" ЛТД м. Луцьк, проспект Перемоги, 1, сертифікат № 16820/14 суб'кта оціночної діяльності від 13.08.2014 року, оцінювач ОСОБА_5 - ринкова вартість майна становить - 1 948 000,00 гривень; зупинити передачу на реалізацію іпотечного арештованого майна - частину нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 264,1 кв.м., АДРЕСА_1, що належить на праві власності МПП "Берізка" на електронних торгах, яку готує Нововолинський ВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області про стягнення з МПП "Берізка" по примусовому виконанню наказу господарського суду Волинської області від 17.02.2012 року №5004/1469/11-1 у виконавчому провадженні №32566659, щоб запобігти потрійному стягненню з урахуванням ст. 61 Конституції України; визнати дії державного виконавця заступника начальника Нововолинського ВДВС ГТУЮ у Волинській області Овчиннікової Юлії Анатолівни неправомірними та протиправними по проведенню оцінки іпотечного майна, підготовці та передачі на реалізацію іпотечного арештованого майна - частину нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 264,1 кв.м., АДРЕСА_1, що належить на праві власності МПП "Берізка" без дотримання норми ЗУ "Про виконавче провадження", ЗУ "Про іпотеку" та ст. 19 Конституції України та відкласти розгляд справи на інший день, в зв'язку із загостренням хвороби у ОСОБА_3 та погіршення стану здоров'я, що унеможливлює прибуття в судове засідання на розгляд справи.

Представник Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судовому засіданні та додаткових поясненнях №18755 від 18.08.2017р. (вх.№01-54/7800/17 від 29.08.2017р.) вказав, що на виконанні у Нововолинському міському ВДВС ГТУЮ у Волинській області перебуває відкрите виконавче провадження №32566659 по примусовому виконанню наказу № 5004/1469/11-1, виданого господарським судом Волинської області про стягнення з МПП "Берізка" на користь ПАТ "УкрСиббанк" 499 993,34 грн. основного боргу, 353 453, 07 грн. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508,87грн. пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332,79 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, 8 852,88 грн. витрат на оплату державного мита, 226 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього - 894 376,95 грн.

Керуючись ст. 17, 19, 20, 25 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 14.05.2012 року, копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження та надано боржнику термін для добровільного виконання рішення в строк до 21.05.2012 року.

Рішення суду боржником в наданий добровільний термін виконано не було, натомість 06.07.2012 року на адресу відділу надійшло звернення ОСОБА_3 з клопотанням зупинити будь-які дії державного виконавця в межах виконання вищезазначеного виконавчого документу.

З метою забезпечення виконання даного рішення 07.08.2012р. виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

17.08.2012р. на адресу відділу знову надійшла скарга боржника на протиправні та незаконні дії виконавця щодо накладення арешту на майно боржника в межах суми боргу. Дана дія державного виконавця була також оскаржена боржником до господарського суду Волинської області, за результатом розгляду якої судом було винесено ухвалу 17.09.2012 року справа № 5004/1469/11, якою відмовлено у задоволенні скарги.

10.12.2012 року господарський суд Волинської області розглянувши скаргу на дії відділу ДВС Нововолинського МУЮ про визнання протиправними та незаконними дій заступника начальника відділу ДВС Нововолинського МУЮ щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виніс ухвалу про залишення зазначеної скарги без розгляду.

03.01.2013 року на адресу відділу надійшла заява представника стягувача про проведення опису та арешту приміщення, що належить МПП "Берізка", а саме: частини нежитлового приміщення, загальною площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.03.2014 року було замінено стягувача у рішенні по справі № 5004/1469/11 на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ". На підставі заяви представника стягувача та вищезазначеної ухвали, 19.03.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про заміну сторони виконавчого на ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ".

26.11.2014 року на адресу відділу надійшла чергова скарга боржника щодо визнання дій державного виконавця незаконними, яка в результаті не знайшла законного підтвердження.

Зауважив, що кожна з зазначених винесених ухвал господарського суду Волинської області була оскаржена боржником в апеляційному порядку.

30.03.2015 року з метою виконання виконавчого документу виконавцем були направлені вимоги до Центру ДАІ, Архітектури, Держземагенства.

12.05.2015 року винесено постанову про арешт коштів МПП "Берізка".

18.05.2015 року керівнику МПП "Берізка" ОСОБА_3 було направлено вимогу, на підставі ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження", про надання документів щодо майнового стану боржника.

03.06.2015 року виконавцем, з дотриманням вимог та засад ЗУ "Про виконавче провадження" було складено акт опису та арешту частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дана дія виконавця також оскаржувалась боржником у судовому порядку, але скарги ОСОБА_3 залишені ухвалами судів без задоволення.

02.10.2015 року на адресу відділу надійшла касаційна скарга боржника на ухвалу господарського суду Волинської області від 15.07.2015 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.09.2015 року, яка постановою Вищого господарського суду України від 26.02.2016 року була залишена без задоволення.

05.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. Дана постанова була доведена до відома сторонам виконавчого провадження.

26.01.2016 року надійшов звіт про оцінку частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

28.01.2016 року сторонам виконавчого провадження було доведено до відома ринкову вартість об'єкту оцінки, згідно даних звіту.

Не погоджуючись з результатом оцінки, 11.02.2016 року ОСОБА_3 було подано заперечення в порядку ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження". Враховуючи подані заперечення, 04.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для проведення рецензування раніше отриманого звіту.

04.10.2016 року державним виконавцем повторно винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яка була скерована 04.10.2016 року за вих. № 16200 сторонам та учаснику виконавчого провадження для виконання до відома, та можливості оскарження.

Вказав, що сторони виконавчого провадження не скористались своїм правом щодо оскарження винесеної постанови, як виконавчої дії, здійсненої державним виконавцем, у визначений законом строк.

Отримавши звіт про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264,1 кв. м., державним виконавцем, на виконання п. 5 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження", скеровано повідомлення сторонам виконавчого провадження з зазначенням визначеної вартості об'єкту оцінки.

Вказана вище оцінка нерухомого майна, здійснювалась у відповідності до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, якими визначено, що оцінці майна і майнових прав, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки, що мало місце в даному конкретному випадку (в межах виконавчого провадження № 32566659), так, безпосередньо 21.02.2017 року, за попереднім погодженням з керівником МПП "Берізка" було здійснено попередній огляд та фотофіксацію об'єту оцінки, - частини нежитлового приміщення колишнього магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264,1 кв. м.

Враховуючи дотримання експертом Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1 при здійсненні ним оцінки майна, використання методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) при підготовці та проведенню незалежної експертизи майна, підписання експертом попередження про відповідальність за відмову або ухилення від дачі висновку, чи за дачу завідомо неправдивого висновку, надання звіту про оцінку вартості об'єкту оцінки підстави для оскарження такого звіту відсутні.

Згідно Розділу XIII ЗУ "Про виконавче провадження" (Прикінцеві та перехідні положення), виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона продовжується в порядку, визначеному цим Законом.

Зазначив, що скаржником хибно трактується ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме щодо сплати стягувачем авансового внеску в розмірі 2 % від суми пред'явленої до стягнення, оскільки дана норма може бути застосована для виконавчих документів, пред'явлених для примусового виконання після набрання чинності (05.10.2016 року) ЗУ "Про виконавче провадження". Постанова про відкриття виконавчого провадження №32566659 винесена 14.05.2012 року.

На спростування вимог, зазначених ОСОБА_3 у поданій скарзі, зазначив, що дії державного виконавця при примусовому виконанні наказу № 5004/1469/11-1 виданого господарським судом Волинської області про стягнення з МПП "Берізка" на користь ПАТ "УкрСиббанк" 499 993, 34 грн. основного боргу, 353 453, 07 грн. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508, 87 грн. пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332, 79 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, 8 852, 88 грн. витрат на оплату державного мита, 226 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього - 894 376, 95 грн., відповідають ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження" яка зазначає, що стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, в тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Державним виконавцем з арештованого рахунку боржнику, з часу відкриття виконавчого провадження, перераховано 10.09.2015 року 570, 08 грн. та 14.07.2017 року 397, 80 грн. на користь стягувача.

Відповідно до п. 5 ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергі. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Враховуючи витребуваний державним виконавцем фінансовий звіт малого приватного підприємства (в якому чистий прибуток зазначений мінус 15, 7 тис. грн. з одним десятковим знаком), отримані відповіді на попередньо скеровані запити, списання з арештованих рахунків та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухе майно, іншого майна, окрім частини нежитлового приміщення колишнього магазину 1001 "Дрібниця" площею 264,1 кв. м., у боржника не значиться, а тому порушення в діях державного виконавця стосовно процедури і порядку виконання рішення суду не має.

До такого ж висновку дійшов Верховний суд України (постанова від 28.09.2016 року справа № 165/810/13-ц ) зазначивши: "якщо за судовим рішенням з відповідач стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такої рішення на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду пр стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику".

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України "Про виконавче провадження", першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об'єкти нерухомості.

Статтею 51 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України "Про виконавче провадження" дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя. Норми ЗУ "Про виконавче провадження" дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем.

Зауважив, що чергове оскарження боржником дій державного виконавця, має на меті уникнення від сплати заборгованості за виконавчим документом, пред'явленим для примусового виконання.

Долучив до матеріалів справи копії заяви боржника з відміткою про отримання копії звіту про оцінку вартості майна; звіту про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", фінансового звіту на 31.03.2017р., відповідей на запити, інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Водночас, звернувся до суду з заявою б/н від 29.08.2017р. (вх.№01-66/153/17 від 29.08.2017р.), в якій враховуючи клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, відсутність представників стягувача, скаржника та ТзОВ "Атлант" ЛТД в судовому засіданні, не заперечив проти відкладення розгляду скарги та просив суд продовжити строк розгляду скарги.

Скаржник-МПП "Берізка" в судове засідання 29.08.2017р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №800 від 20.07.2017р.

Стягувач- ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" в судове засідання 29.08.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Викликаний в судове засідання для дачі пояснень по скарзі щодо проведеної оцінки згідно звіту про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, уповноважений представника ТзОВ "Атлант" ЛТД в судове засідання 29.08.2017р. не з'явився, вимог суду не виконав, а тому суд вважає за необхідне повторно викликати в судове засідання для дачі пояснень по скарзі уповноваженого представника ТзОВ "Атлант" ЛТД (43005, Волинська обл., м. Луцьк, проспект Перемоги, 1).

Ухвалою суду від 29.08.2017р. з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку представників скаржника, стягувача та ТзОВ "Атлант" ЛТД та необхідність витребування додаткових доказів по скарзі, на підставі ст.ст. 69, 77 ГПК України, як винятковий випадок, продовжено строк розгляду скарги та відкладено розгляд скарги. Зобов'язано редставити суду (до 20.08.2017р.): ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ"- обґрунтовані доводи та заперечення по суті скарги; Нововолинському відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області-матеріали виконавчого провадження №32566659 щодо примусового виконання наказу від 17.02.2012р. №5004/1469/11-1 (оригінали для огляду в судовому засіданні). Викликано в судове засідання для дачі пояснень по скарзі щодо проведеної оцінки згідно звіту про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, уповноваженого представника ТзОВ "Атлант" ЛТД (43005, Волинська обл., м. Луцьк, проспект Перемоги, 1).

08.09.2017р. від стягувача -ТзОВ "Кей-Колект" - через відділ документального забезпечення та контролю до суду надійшло клопотання б/н від 08.09.2017р. (вх.№01-54/8171/17), в якому він, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання, просив суд відкласти розгляд скарги.

11.09.2017р. від скаржника до суду надійшла заява вих.№12 від 11.09.2017р. (вх. №01-54/8255/17), в якій він просив суд проводити розгляд скарги без участі представника скаржника, а скаргу задоволити.

Представник Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в судовому засіданні 11.09.2017р. та в письмових додаткових поясненнях по скарзі №20113 від 08.09.2017р. (вх.№01-54/8209/17 від 11.09.2017р.) проти задоволення судом скарги заперечив вказавши, що враховуючи додаткові пояснення засновника МПП "Берізка" ОСОБА_3 від 29.08.2017р. з вимогою щодо скасування звіту від 28.04.2017р. про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без зазначення будь-яких порушень з боку державного виконавця при винесенні постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності, а також без зазначення порушень експерта при здійсненні ним дій щодо визначення ринкової вартості об'єкту оцінки, вважає за необхідне зазначити, що відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року визначення вартості, оцінка майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалось рецензування звіту про оцінку майна. Тому, сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатом рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України. Однак, враховуючи, що постанова про призначення експерта винесена державним виконавцем 12.08.2016 року не оскаржувалась сторонами виконавчого провадження, у визначений законодавством десятиденний термін, то вважає, що скарга боржника може стосуватись лише визначення самої вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" , що склала згідно звіту 1 948 000,00 грн. Але, оскільки вказана вище оцінка нерухомого майна, здійснювалась у відповідності до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, якими визначено, що оцінці майна і майнових прав, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки, що мало місце в даному конкретному випадку (в межах виконавчого провадження № 32566659), так, безпосередньо 21.02.2017 року, за попереднім погодженням з керівником МПП "Берізка" було здійснено попередній огляд та фотофіксацію об'єкту оцінки, - частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264,1 кв.м.

Враховуючи, дотримання експертом Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1 при здійсненні ним оцінки майна, використання методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) при підготовці та проведенню незалежної експертизи майна, підписання експертом попередження про відповідальність за відмову або ухилення від дачі висновку, чи за дачу завідомо неправдивого висновку, надання звіту про оцінку вартості об'єкту оцінки, підстави для оскарження такого звіту відсутні.

Долучив до матеріалів справи копію платіжного доручення №1047 від 14.07.2017р. на суму 397,80грн.

Водночас, проти задоволення судом клопотання стягувача про відкладення розгляду скарги заперечив, оскільки вважає, що таке відкладення призведе тільки до затягування судового процесу.

Зауважив на закінченні процесуальних строків, передбачених ст.ст. 69, 77 ГПК України для розгляду даної скарги.

Присутня в судовому засіданні 11.09.2017р. оцінювач ТзОВ "Атлант" ЛТД-Волинцева Ольга Іванівна-в судовому засіданні і в письмових поясненнях б/н від 11.09.2017р. (вх.№01-54/8240/17) вказала, що оцінка вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м. виконана згідно чинного законодавства про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні і відповідає всім нормам, методикам і оціночним процедурам.

Зазначила, що у спірному виконавчому провадженні Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області була визначена ринкова вартість даного майна, що зазначена у звіті. Були проведені певні оціночні процедури, а саме: ознайомлення з об'єктом оцінки, тобто виїзд на об'єкт і його фотофіксація, укладення договору з ТзОВ "Кей-Колект" на проведення оцінки майна, визначення мети та функції оцінки. В процесі виконання оцінки, оцінювач аналізував і вивчав ринок нежитлових приміщень у Волинській області, що подібні до об'єкту оцінки (аналоги-об'єкти порівняння приведені в додатках до звіту). Проведено узгодження результатів, де зазначено чому саме і який підхід був застосований і визначена ринова вартість даного майна.

Зауважила, що такого поняття, як занижена вартість в оцінці майна не існує. Є ринкова або не риноква види вартості. В звіті, про який йде мова у скарзі була визначена саме ринкова вартість майна на дату проведення оцінки, що зазначено в висновку про оцінку майна.

Позивач (стягувач) в судове засідання 11.09.2016р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду скарги, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №867 від 11.09.2017р. та №859 від 11.09.2017р.

Скаржник в судове засідання 11.09.2017р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду скарги, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №875 від 11.09.2017р.

Суд, розглянувши в судовому засіданні 11.09.2017р. клопотання стягувача про відкладення розгляду скарги відмовив в його задоволенні як необгрунтованому відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, зважаючи на те, що ГПК України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника не є підставою для відкладення розгляду справи, крім того, явка стягувача не була визнана обов'язковою, стягувач не позбавлений був права надіслати суду пояснення по справі і забезпечити явку представника на власний розсуд і своїм правом не скористався.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Оскільки представництво в господарському процесі не обмежується певним колом осіб, тому скаржник зобов'язаний добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та забезпечити явку свого представника в судове засідання.

Таким чином, нез'явлення представника стягувача через неможливість забезпечення явки його уповноваженого представника в судове засідання не є підставою для відкладення розгляду скарги.

Водночас згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Стягувачем не доведено, а судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали вирішення скарги без участі зазначеного учасника.

Зважаючи на категоричні заперечення представника Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, закінчення процесуальних строків, передбачених ст.ст. 69, 77 ГПК України для розгляду даної скарги, та з огляду на те, що розгляд скарги неодноразово відкладався, стягувач належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду скарги, явка сторін обов'язковою не визнавалась, стягувач не позбавлений був права надіслати додаткові пояснення по заяві поштою і правом не скористався, суд визнав за можливе розглянути скаргу за відсутності представника стягувача.

Зважаючи на те, що сторони про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, суд, заслухавши пояснення представника Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області та викликаного в судове засідання оцінювача ТзОВ "Атлант" ЛТД, вважає за необхідне скаргу Малого приватного підприємства "Берізка" на дії Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 23.06.2017р. вих.№7 (вхід. №01-49/30/17 від 26.06.2017р.) у справі №5004/1469/11 відхилити, при цьому виходить із такого:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Волинської області від 26.09.2011 року у справі №5004/1469/11, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.01.2012 року, позов ПАТ "УкрСиббанк" задоволено. Стягнуто з МПП "Берізка" на користь ПАТ "УкрСиббанк" 499 993,34 грн. основного боргу, 353 453,07 грн. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508,87 грн. пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332,79 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами та 8 852,88 грн. витрат на оплату державного мита, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (т.1, а.с. 96-100).

17.02.2012 року господарським судом Волинської області на примусове виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.09.2011 року та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 04.01.2012 року у справі №5004/1469/11 видано наказ №5004/1469/11-1 (т.2, а.с. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції та статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Приписами статті 1 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до частини 2 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

14.05.2012 року заступником начальника відділу ДВС Нововолинського МУЮ Гальчиком С.М. за заявою стягувача ПАТ "УкрСиббанк" відкрито виконавче провадження № 32566659 з примусового виконання наказу № 5004/1469/11 від 17.02.2012 року (т.2, а.с.15).

Рішення суду боржником в наданий добровільний термін виконано не було, натомість 06.07.2012 року на адресу відділу надійшло звернення ОСОБА_3 з клопотанням зупинити будь-які дії державного виконавця в межах виконання вищезазначеного виконавчого документу.

З метою забезпечення виконання даного рішення, 07.08.2012р. виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

17.08.2012р. на адресу відділу надійшла скарга боржника на протиправні та незаконні дії виконавця щодо накладення арешту на майно боржника в межах суми боргу. Дана дія державного виконавця була також оскаржена боржником до господарського суду Волинської області, за результатом розгляду якої судом було винесено ухвалу 17.09.2012 року у справі № 5004/1469/11, якою відмовлено у задоволенні скарги.

10.12.2012 року господарський суд Волинської області розглянувши скаргу на дії відділу ДВС Нововолинського МУЮ про визнання протиправними та незаконними дій заступника начальника відділу ДВС Нововолинського МУЮ щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виніс ухвалу про залишення зазначеної скарги без розгляду.

03.01.2013 року на адресу відділу надійшла заява представника стягувача про проведення опису та арешту приміщення, що належить МПП "Берізка", а саме: частини нежитлового приміщення, загальною площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.03.2014 року було замінено стягувача у рішенні по справі № 5004/1469/11 на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ". На підставі заяви представника стягувача та вищезазначеної ухвали, 19.03.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про заміну сторони виконавчого на ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ".

30.03.2015 року з метою виконання виконавчого документу виконавцем були направлені вимоги до Центру ДАІ, Архітектури, Держземагенства.

12.05.2015 року винесено постанову про арешт коштів МПП "Берізка".

18.05.2015 року керівнику МПП "Берізка" ОСОБА_3 було направлено вимогу, на підставі ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження", про надання документів щодо майнового стану боржника.

03.06.2015 року виконавцем було складено акт опису та арешту частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дана дія виконавця також оскаржувалась боржником у судовому порядку, але скарги ОСОБА_3 залишені ухвалою суду від 15.07.2015р. без задоволення.

05.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. Дана постанова була доведена до відома сторонам виконавчого провадження.

26.01.2016 року надійшов звіт про оцінку частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

28.01.2016 року сторонам виконавчого провадження було доведено до відома ринкову вартість об'єкту оцінки, згідно даних звіту.

Не погоджуючись з результатом оцінки, 11.02.2016 року ОСОБА_3 було подано заперечення в порядку ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження". Враховуючи подані заперечення, 04.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для проведення рецензування раніше отриманого звіту.

04.10.2016 року державним виконавцем повторно винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яка була скерована 04.10.2016 року за вих. № 16200 сторонам та учаснику виконавчого провадження для виконання до відома, та можливості оскарження.

Сторони виконавчого провадження не скористались своїм правом щодо оскарження винесеної постанови, як виконавчої дії, здійсненої державним виконавцем, у визначений законом строк.

Отримавши звіт про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264,1 кв. м., державним виконавцем, на виконання п. 5 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження", скеровано повідомлення сторонам виконавчого провадження з зазначенням визначеної вартості об'єкту оцінки.

На думку суду, вказана вище оцінка нерухомого майна, здійснювалась у відповідності до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, якими визначено, що оцінці майна і майнових прав, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки, що мало місце в даному конкретному випадку (в межах виконавчого провадження № 32566659), так, безпосередньо 21.02.2017 року, за попереднім погодженням з керівником МПП "Берізка" було здійснено попередній огляд та фотофіксацію об'єту оцінки, - частини нежитлового приміщення колишнього магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264,1 кв. м.

Враховуючи дотримання експертом Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1 при здійсненні ним оцінки майна, використання методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) при підготовці та проведенню незалежної експертизи майна, підписання експертом попередження про відповідальність за відмову або ухилення від дачі висновку, чи за дачу завідомо неправдивого висновку, надання звіту про оцінку вартості об'єкту оцінки підстави для оскарження такого звіту відсутні.

Згідно Розділу XIII ЗУ "Про виконавче провадження" (Прикінцеві та перехідні положення), виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона продовжується в порядку, визначеному цим Законом.

На спростування вимог, зазначених ОСОБА_3 у поданій скарзі, суд зауважує, що дії державного виконавця при примусовому виконанні наказу № 5004/1469/11-1 виданого господарським судом Волинської області про стягнення з МПП "Берізка" на користь ПАТ "УкрСиббанк" 499 993, 34 грн. основного боргу, 353 453, 07 грн. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508, 87 грн. пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332, 79 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, 8 852, 88 грн. витрат на оплату державного мита, 226 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього - 894 376, 95 грн., відповідають ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження" яка зазначає, що стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, в тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Державним виконавцем з арештованого рахунку боржнику, з часу відкриття виконавчого провадження, перераховано 10.09.2015 року 570, 08 грн. та 14.07.2017 року 397, 80 грн. на користь стягувача.

Відповідно до п. 5 ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергі. Серговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Враховуючи витребуваний державним виконавцем фінансовий звіт малого приватного підприємства (в якому чистий прибуток зазначений мінус 15, 7 тис. грн. з одним десятковим знаком), отримані відповіді на попередньо скеровані запити, списання з арештованих рахунків та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухе майно, іншого майна, окрім частини нежитлового приміщення колишнього магазину 1001 "Дрібниця" площею 264,1 кв. м., у боржника не значиться, а тому порушення в діях державного виконавця стосовно процедури і порядку виконання рішення суду не має.

До такого ж висновку дійшов Верховний суд України (постанова від 28.09.2016 року справа № 165/810/13-ц ) зазначивши: "якщо за судовим рішенням з відповідач стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такої рішення на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду пр стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику".

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України "Про виконавче провадження", першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об'єкти нерухомості.

Статтею 51 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України "Про виконавче провадження" дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя. Норми ЗУ "Про виконавче провадження" дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем.

Скарга боржника про скасування акту опису і арешту майна від 03.06.2015 року, як такого, що складений державним виконавцем на підставі ст. 54 ЗУ "Про виконавче провадження" без дотримання вимог п. 8 ст. 54 Закону (примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку"), відхилена ухвалою господарського суду Волинської області від 15.07.2015р. у справі №5004/1469/11, яка залишена без змін постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 11.09.2015р. та Вищого господарського суду України від 29.02.2016р.

Скарга боржника про визнання неправомірними та протиправними дії державного виконавця по підготовці та передачі на реалізацію іпотечного арештованого майна на електронних торгах та зупинення реалізації іпотечного арештованого майна відхилена ухвалою господарського суду Волинської області від 30.05.2017р. у справі №5004/1469/11

Суд зауважує, що дії державного виконавця підлягають оформленню відповідними постановами та іншими документами (актами тощо), що у відповідності з вимогами ЗУ "Про виконавче провадження" покладає на скаржника право та обов'язок оскаржити постанови або дії (бездіяльність) державного виконавця у встановлений строк (ст.ст. 1, 74 ЗУ "Про виконавче провадження").

Саме з метою своєчасного вирішення цих питань на боржника, інших учасників виконавчого провадження покладений обов'язок звертатися зі скаргою у скорочені терміни - 10 днів (ст. 121-2 ГПК України).

Оскарження дій та всіх процесуальних документів без їх конкретизації та обгрунтовання суперечить вимогам ст. 1212 ГПК України, яка передбачає оскарження дії або постанови протягом десяти днів з дня її вчинення, або з дня, коли особі стало відомо про цю дію, або з дня коли дія мала бути вчинена, а у разі пропуску строку звернення до суду - з заявою про його поновлення.

Судом оглянуто матеріали виконавчого провадження та державним виконавецем у судовому засіданні підтверджено, що станом на 11.09.2017р. майно на реалізацію не передано, останньою виконавчою процесуальною дією в межах виконавчого провадження було винесення постанови про призначення експерта від 04.10.2016р. Боржник факт ознайомлення з вказаною постановою у судовому засіданні не заперечив.

14.02.2017р. державним виконавцем були надіслані вимоги керівнику МПП "Берізка" про надання декларації про майно та доходи боржника за 2016р.; про допуск до описаного та арештованого приміщення магазину для ознайомлення з об'єктом оцінки з метою подальшого визначення вартості описаного та арештованого майна.

21.02.2017р. було здійснено огляд іпотечного майна, допуск до якого забезпечив боржник.

Скаржник стверджує неправомірність дій державного виконавця по проведенню оцінки іпотечного майна, підготовці та передачі на реалізацію іпотечного майна без дотримання норми ЗУ "Про виконавче провадження" та ЗУ "Про іпотеку".

Реалізація арештованого майна на електронних торгах здійснюється відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016р. за №1301/29431.

Згідно п.1 розділу 1, п. 3 розділу 2, п. 3 розділу 3 Порядку датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна.

Як встановлено судом та підтверджено державним виконавцем, таких дій державним виконавцем не вчинялось і, відповідно, скаржник, звертаючись до суду, стверджував майбутні порушення, що суперечить ст. 121-2 ГПК України, згідно якої скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Суд при цьому зауважує, що скарга боржника про визнання неправомірними та протиправними дії державного виконавця по підготовці та передачі на реалізацію іпотечного арештованого майна на електронних торгах та зупинення реалізації іпотечного арештованого майна відхилена ухвалою господарського суду Волинської області від 30.05.2017р. у справі №5004/1469/11.

Згідно ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно п. 4.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерством юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт.

З пояснень представників ВДВС Нововолинського МУЮ, ТОВ "Кей-Колект", останній, з метою погашення МПП "Берізка" заборгованості за рішенням суду від 17.02.2012 року у справі № 5004/1469/11, звернувся до ВДВС Нововолинського МУЮ з клопотанням накласти арешт на майно та кошти боржника, провести виконавчі дії щодо опису та арешту майна, яке, згідно договору іпотеки від 22.12.2006 року, укладеного між АКІБ "Укрсиббанк" та МПП "Берізка", знаходиться в іпотеці ТОВ "Кей-Колект", зокрема, частину нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", площею 264,1 кв.м., за адресою - АДРЕСА_1.

03.06.2015 року державним виконавцем Назарук І.В. складено акт опису і арешту майна, а саме: частини нежитлового приміщення площею 265,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_1.

Представник ВДВС Нововолинського МУЮ у судовому засіданні зазначила, що при складанні вищевказаного акту зауважень щодо неправомірності його складання з боку боржника не надходило.

Стаття 46 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Статтею 51 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження").

За положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку".

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України "Про іпотеку").

Нормами статей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України "Про іпотеку" та ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 39, 41 Закону України "Про іпотеку").

У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами спеціального Закону України "Про іпотеку".

Такого висновку дійшов ВСУ в постанові від 04.02.2015 року у справі № 6-238 цс14.

Виконавчі дії у даній справі вчиняються на підставі рішення господарського суду Волинської області від 26.09.2011 року по справі № 5004/1469/11, яким стягнуто з малого приватного підприємства "Берізка" на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" 499 993 грн. 34 коп. основного боргу, 353 453 грн. 07 коп. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508 грн. 87 коп. пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332 грн. 79 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами та 8 852 грн. 88 коп. витрат на оплату державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, стягувач за виконавчим провадженням ТОВ "Кей-Колект" є одночасно і іпотекодержателем спірного майна, що стверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців.

Арешт на частину нежитлового приміщення, площею 265,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 (приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1"), накладений постановою ВДВС Нововолинського МУЮ 07.08.2012 року. Постанова є чинною на день розгляду скарги.

Таким чином, державним виконавцем дотримано всіх вимог ЗУ "Про виконавче провадження" та ЗУ "Про іпотеки".

Щодо вимоги скаржника щодо скасування звіту від 28.04.2017р. про оцінку вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 9.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначення вартості, оцінка майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалось рецензування звіту про оцінку майна. Тому, сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатом рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України. Однак, враховуючи, що постанова про призначення експерта винесена державним виконавцем 12.08.2016 року не оскаржувалась сторонами виконавчого провадження, у визначений законодавством десятиденний термін, то скарга боржника може стосуватись лише визначення самої вартості частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що склала згідно звіту 1 948 000,00 грн. Але, оскільки вказана вище оцінка нерухомого майна, здійснювалась у відповідності до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, якими визначено, що оцінці майна і майнових прав, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки, що мало місце в даному конкретному випадку (в межах виконавчого провадження № 32566659).

Так, безпосередньо 21.02.2017 року, за попереднім погодженням з керівником МПП "Берізка" було здійснено попередній огляд та фотофіксацію об'єкту оцінки, - частини нежитлового приміщення колишнього магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" площею 264,1 кв.м.

Згідно з приписами ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Частиною 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Враховуючи, дотримання експертом Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1 при здійсненні ним оцінки майна, використання методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) при підготовці та проведенню незалежної експертизи майна, підписання експертом попередження про відповідальність за відмову або ухилення від дачі висновку, чи за дачу завідомо неправдивого висновку, надання звіту про оцінку вартості об'єкту оцінки, підстави для оскарження такого звіту відсутні.

При цьому суд зауважує, що скаржником не було зазначено будь-яких порушень з боку державного виконавця при винесенні постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності, а також не зазначено порушень експерта при здійсненні ним дій щодо визначення ринкової вартості об'єкту оцінки.

Зважаючи на викладене, вимоги боржника про визнання неправомірними та протиправними дії державного виконавця по проведенню оцінки іпотечного майна, підготовці та передачі на реалізацію іпотечного арештованого майна без дотримання норми ЗУ "Про виконавче провадження" та ЗУ "Про іпотеку" та зупинення передачі на реалізацію іпотечного арештованого майна, задоволенню не підлягають.

Вищий господарський суд України у постанові пленуму від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зауважив, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене в сукупності, скарга Малого приватного підприємства "Берізка" на дії Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 23.06.2017р. вих.№7 (вхід. №01-49/30/17 від 26.06.2017р.) є необґрунтовано і задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

Скаргу Малого приватного підприємства "Берізка" на дії Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 23.06.2017р. вих.№7 (вхід. №01-49/30/17 від 26.06.2017р.) по справі №5004/1469/11 відхилити.

Суддя С. В. Бондарєв