ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р.Справа № 922/1507/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури №5, 61050, м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 4, в інтересах держави в особі

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, 61057, м. Харків, майдан Тетаральний, 1, ;

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. приватне акціонерне товариство «Харківський електротехнічний завод «Трансзв'язок», 61009, м. Харків, вул. Достоєвського, 16, ;

2. Міністерство інфраструктури України, 01135 Київ, проспект Перемоги, 14, ;

до відповідача-1 приватного підприємства «Віктор І Я-2010», 61052, м. Харків, пров. Лопанський, 9, ;

відповідача-2 фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, АДРЕСА_1, ідентиф. код НОМЕР_1;

про виселення та повернення нежитлового приміщення,

за участю представників:

прокурора - Бурлулукова О.О. (службове посвідчення №030960 від 22.12.14);

позивача - Воронятнікова С.В. (довіреність №04 від 04.01.2017);

відповідача-1 - не з'явився;

відповідача-2 - адвоката Бєлкіна А.Д. (ордер №8 від 29.05.2017, витяг із договору №6 від 25.05.2017);

третьої особи-1 - ОСОБА_6 (довіреність б/н від 22.05.2017);

третьої особи-2 - ОСОБА_6 (довіреність №8605/15/10-17 від 01.09.2017).

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:

Керівник Харківської місцевої прокуратури №5 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів приватного підприємства «Віктор І Я - 2010», фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про виселення приватного підприємства «Віктор І Я - 2010» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, а також будь-яких інших осіб із займаних нежитлових приміщень на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м, розміщених за адресою: АДРЕСА_2.; зобов'язання відповідачів, а також будь-яких інших осіб звільнити нежитлові приміщення на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м, розміщеної за адресою: АДРЕСА_2; зобов'язання відповідачів передати нежитлові приміщення на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м, розміщеної за адресою: АДРЕСА_2, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.12.2001 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та кооперативом по виробництву товарів народного споживання та послуг населенню «Спутник» укладено договір оренди №512-Н, за яким кооперативу надано в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м, розміщені за адресою: АДРЕСА_2, що знаходяться на балансі ВАТ «Харківський електротехнічний завод «Трансзв'язок». Додатковою угодою №1 до договору змінено найменування орендаря на ПП «Спутник». Рішенням господарського суду Харківської області від 24.09.2009 по справі №40/249-09 визнано за ПП «Спутник» право власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Так, ПП «Спутник» уклало із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, який є єдиним засновником ПП «Спутник», договори купівлі-продажу №2062, 2063, 2064, 2065, 2066, 2067 від 30.12.2009, відповідно до яких ПП «Спутник» продало ФОП ОСОБА_3 вказані вище нежитлові приміщення. Постановою Харківського апеляційноо господарського суду від 13.04.2011, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2012, рішення господарського суду Харківської області від 24.09.2009 по справі №40/249-09 скасовано та в задоволенні первісного позову ПП «Спутник» про визнання права власності відмовлено. Судами було встановлено, що позивачу було відомо, що він користується на праві оренди приміщенням, яке належить до державної власності, ним не набуто право власності на спірне майно та встановлено факт належності цього майна до державної власності. Рішенням господарського суду Харківської області від 06.12.2012 визнано недійсними договори купівлі-продажу №№2062, 2063, 2064, 2065, 2066, 2067 від 30 грудня 2009 року, які укладені між ПП «Спутник» та ФОП ОСОБА_3 Також цим рішенням встановлено, що об'єкти, які є предметом спірних договорів належать до об'єктів державної форми власності, та розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Позивач вказав, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.09.2013 по справі №922/2065/13 з ПП «Спутник» на користь РВ ФДМУ по Харківській області було стягнуто заборгованість у сумі 97112,45 грн., розірвано договір оренди №512-Н від 10.12.2001 та виселено ПП «Спутник» із займаних нежитлових приміщень, розміщених на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 та передано зазначене майно РВ ФДМУ по Харківській області. Здійснюючи примусове виконання вказаного судового рішення державним виконавцем Червонозаводського ВДВС ХМУЮ у межах виконавчого провадження №40306157було з'ясовано, що між ФОП ОСОБА_3 та ПП «Вікос-2011» було укладено договір №5/02 від 15.08.2012 про надання в оренду нежитлових приміщень І поверху №№1-:-літ. «А-1», площею 958,7 кв.м, розміщених за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, 11.05.2013 ФОП ОСОБА_3, не маючи права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2, уклав з ПП «Вікос-2011» договір оренди обладнання №3, що знаходиться за зазначеною адресою. Так, державним виконавцем було складено акти про відсутність ПП «Спутник» за адресою: АДРЕСА_2, а також про те, що за цією адресою знаходиться майно ФОП ОСОБА_3, передане в оренду ПП «Вікос-2011». Рішенням господарського суду Харківської області від 20.03.2014 у справі №922/443/14 виселено ФОП ОСОБА_3 та ПП «Вікос-2011» із займаних нежитлових приміщень на 1 поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м, розміщеної за адресою: АДРЕСА_2, одночасно зобов'язавши звільнити вказані приміщення та передати їх РВ ФДМУ по Харківській області. Однак при виконанні вказаного судового рішення державним виконавцем Червонозаводського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області у межах виконавчого провадження №47008622 було з'ясовано, що на підставі договору суборенди №20/12-13 від 20.12.2013 ПП «Вікос-2011» було передано ПП «Віктор І Я - 2010» у суборенду виробничі приміщення І поверху №№1-:-11 літ. «А-1» площею 958,7 кв.м, розміщених за адресою: АДРЕСА_2. Також між ФОП ОСОБА_4 та ПП «Віктор І Я - 2010» було укладено договір оренди обладнання №01/12 від 01.12.2016. Разом із цим, ОСОБА_4 30.11.2016 вказане обладнання придбав у ОСОБА_3 Так, через неправомірні дії ПП «Спутник», ФОП ОСОБА_3, ПП «Вікос-2011», ФОП ОСОБА_4, ПП «Віктор І Я - 2010» та можливо інших, пов'язаних з ними юридичних осіб нежитлові приміщення І поверху окремо розташованої будівлі площею 958,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2, до теперішнього часу не передані РВ ФДМУ по Харківській області. Здійснюючи правове обґрунтування посилається на ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 387, 391 Цивільного кодексу України.

Суд перейшов до розгляду справи по суті 23.05.2017.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.05.2017 провадження у справі № 922/1507/17 було зупинено до вирішення господарським судом Харківської області пов'язаної із нею справи №922/898/17 та набрання судовим рішенням законної сили.

У зв'язку із набранням рішенням господарського суду Харківської області від 29.05.2017 по справі №922/898/17 законної сили, ухвалою господарського суду Харківської області від 02.08.2017 провадження у справі №922/1507/17 було поновлено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.08.2017 було відкладено розгляд справи на 30 серпня 2017 року о 14:30 год. Цією ж ухвалою було залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство інфраструктури України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.08.2017 розгляд справи було відкладено на 11.09.2017 о 12:00 год.

Відповідач-1 явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання 04.09.2017, яке повернулося до суду 06.09.2017.

Третя особа-2 надала суду письмові пояснення на позовну заяву (вх. №29041 від 11.09.2017), які досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

Прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях ( вх. №17384 від 26.05.2017 та вх. №27672 від 30.08.2017).

Відповідач-1 у запереченнях проти позову (вх. №25993 від 11.08.2017) просив у задоволенні позову відмовити. Вказав, що рішенням господарського суду Харківської області від 29.05.2017 по справі №922/898/17, залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017, задоволено позов Керівника Харківської місцевої прокуратури №5 в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та визнано право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що складається з нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-11 площею 958,7 кв.м. в літ. "А-1"; антресолі 1-го поверху №12-:-25 площею 808,0 кв.м., в літ. "А-1", нежитлових будівель літ. "Б-1" загальною площею 16,2 кв.м.; літ. "В-1" загальною площею 87,5 кв.м.; літ. "Г-1" загальною площею 20,0 кв.м.; літ. "Д-1" загальною площею 12,9 кв.м.; літ. "Ж-1" загальною площею 114,6 кв.м. за Державою в особі Міністерства інфраструктури України. Вказав, що позов про захист права власності подано в інтересах РВФДМ України, яке не є власником та не має повноважень на здійснення права власності щодо вказаних нежитлових приміщень, у той час як власником є інша особа (Міністерство інфраструктури України).

Представник відповідача-2 проти позовних вимог заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позов (вх. №17506 від 29.05.2017). Просив провадження у справі в частині позовних вимог щодо ФО-П ОСОБА_4 припинити за відсутністю предмета спору. В обґрунтування своєї позиції вказав, що ФО-П ОСОБА_4 ніколи не знаходився за адресою: АДРЕСА_2, має інше місцезнаходження. Посилання на договір оренди обладнання №01/12 від 01.12.2016 не може свідчити про знаходження ФО-П ОСОБА_4 по АДРЕСА_2, так як за цим договором ФО-П ОСОБА_4 передав, а ПП «Віктор І Я - 2010» прийняло обладнання в оренду. Таким чином, орендар ПП «Віктор І Я - 2010» використовує обладнання, належне ФО-П ОСОБА_4, у своїй виробничій діяльності за адресою: АДРЕСА_2, а відповідач-2 приміщення за цією адресою не займає, діяльність у цих приміщеннях не здійснює, що виключає можливість відповідача-2 виселитися та звільнити приміщення. У зв'язку із чим, спір між позивачем та відпвідачем-2 відсутній.

Третя особа-1 у письмових поясненнях (вх. №26033 від 11.08.2017), а її повноважний представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Третя особа-2 у письмових поясненнях на позовну заяву (вх. №29401 від 11.09.2017), а її повноважний представник у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому доходить висновку про можливість розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, суд встановив наступне.

Із договору оренди № 512-Н від 10.12.2001 вбачається, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) передано кооперативу по виробництву товарів народного споживання та послуг населенню "Спутник" (орендар) в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, Червонозаводський район, АДРЕСА_2, що знаходиться на балансі ВАТ "Харківський електротехнічний завод "Трансзв'язок" (а.с.24-29).

Майно було передане в оренду на підставі акту приймання-передачі від 10.12.2001 року (а.с.30).

Додатковою угодою № 1 від 24.10.2003 до договору оренди №512-Н від 10.12.2001 було змінено найменування орендаря на ПП "Спутник" (а.с.29).

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.09.2009 по справі №40/249-09 було частково задоволено позов ПП "Спутник" та визнано за підприємством право власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2, що складаються з літ. "А-1" першого поверху (виробничий цех) загальною площею - 958,7 кв.м., основною (виробничою) - 926,5 кв.м., допоміжною - 32,2 кв.м.; "Б-1" (склад) загальною площею - 16,2 кв.м., основною - 16,2 кв.м.; "В-1" (склад) загальною площею - 87,5 кв.м., основною - 87,5 кв.м.; "Г-1" (теслярний цех) загальною площею - 20,0 кв.м., основною (виробничою) - 20,0 кв.м.; "Д-1" (склад) загальною площею - 12,9 кв.м., основною - 12,9 кв.м.; "Ж-1" (склад) загальною площею - 114,6 кв.м., основною - 114,6 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи, приватне підприємство «Спутник» уклало з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, який є єдиним засновником ПП «Спутник», договори купівлі-продажу №№ 2062, 2063, 2064, 2065, 2066, 2067 від 30.12.2009, відповідно до яких ПП «Спутник» продало ФО-П ОСОБА_3 зазначені вище нежитлові приміщення.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.04.2011, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2012, за наслідком розгляду апеляційної скарги прокурора Червонозаводського району м. Харкова рішення господарського суду Харківської області від 24.09.2009 по справі №40/249-09 скасовано та в задоволенні первісного позову ПП «Спутник» про визнання права власності відмовлено (а.с 31-39).

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.12.2012 по справі № 5023/2676/12 позов прокурора Червонозаводського району м. Харкова задоволено частково. Визнано недійсними договори купівлі-продажу №№ 2062, 2063, 2064, 2065, 2066, 2067 від 30 грудня 2009 року, які були укладені між ПП «Спутник» та ФО-П ОСОБА_3, предметом яких є купівля-продаж нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2, та які складаються з літер: «А-1» першого поверху (виробничий цех) загальною площею - 958,7 кв. м., основною (виробничою) площею - 926,5 кв. м., допоміжною - 32,2 кв. м.; «Б-1» (склад) загальною площею - 16,2 кв. м., основною - 16,2 кв. м.; «В-1» (склад) загальною площею 87,5 кв. м., основною - 87,5 кв. м.; «Г-1» (теслярний цех) загальною площею - 20,0 кв. м., основною (виробничою) - 20,0 кв. м.; «Д-1» загальною площею - 12,9 кв. м., основною - 12,9 кв. м.; «Ж-1» (склад) загальною площею - 114,6 кв. м., основною - 114,6 кв.м (а.с. 44-49).

При цьому рішенням господарського суду Харківської області від 06.12.2012 у справі № 5023/2676/12 встановлено, що об'єкти, які є предметом спірних договорів належать до об'єктів державної форми власності, розташованих за адресою: АДРЕСА_2.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.09.2013 по справі № 922/2065/13 задоволено позовні вимоги прокурора Червонозаводського району м. Харкова. На користь РВ ФДМУ по Харківській області стягнуто з ПП «Спутник» заборгованість в сумі 97112,45 грн. Розірвано договір оренди № 512-Н від 10.12.2001. Виселено ПП «Спутник» з займаних нежитлових приміщень розміщених на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2, та передано зазначене майно РВ ФДМУ по Харківській області.

Однак зазначене судове рішення не було виконане, так як майно ПП «Спутник» відсутнє за адресою: АДРЕСА_2, за цією адресою знаходиться майно ФО-П ОСОБА_3, що передане в оренду ПП «Вікос-2011».

Вказані факти встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 20.03.2014 по справі №922/443/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2014, яким задоволено позов прокурора Червонозаводського району м. Харкова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області. Виселено ФО-П ОСОБА_3 та ПП «Вікос-2011» з займаних нежитлових приміщень на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м, розміщеної за адресою: АДРЕСА_2, одночасно зобов'язавши звільнити вказані приміщення та передати їх РВ ФДМУ по Харківській області.

Як свідчать матеріали справи, у Червонозаводському ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження №47008622 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 14.10.2014 у справі №922/443/14 про виселення ФО-П ОСОБА_3 із займаних нежитлових приміщень на І поверсі окремо розташованої будівлі, площею 958,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2.

31.03.2017 під час проведення старшим державним виконавцем Червонозаводського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_7 виконавчих дій щодо примусового виконання наказів господарського суду Харківської області №922/2065/13 від 10.09.2013 та №922/443/14 від 14.10.2014 про виселення ПП «Спутник» та ФО-П ОСОБА_3 із вищевказаних нежитлових приміщень, було виявлено, що вказане нерухоме майно без будь-яких правових підстав передано у користування іншим особам. А саме ПП «Вікос-2011» на підставі договору суборенди №20/12-13 від 20.12.2013 передав ПП «Віктор І Я -2010» в суборенду нежитлові приміщення І поверху літ. «А-1», площею 958, 7 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, ФО-П ОСОБА_4 на підставі договору оренди обладнання №01/12 від 01.12.2016 надав ПП «Віктор І Я - 2010» в оренду виробниче обладнання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яке в свою чергу придбав у ФО-П ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 30.11.2016.

За результатами проведення виконавчих дій 31.03.2017, а саме виходу державного виконавця за адресою місцязнаходження вищевказаних нежитлових приміщень, останнім складено акт державного виконавця, в якому зазначено про викладені вище обставини та зафіксовано, що візуальним оглядом під час проведення виконавчих дій представники ПП «Спутник» та ФО-П ОСОБА_3 у приміщенні були відсутні.

Також державним виконавцем у межах виконавчого провадження №34694986 з примусового виконання наказу №922/2065/13 від 19.09.2013 про стягнення з ПП «Спутник» на користь РВФДМ України по Харківській області заборгованості з орендної плати у сумі 73485,77 грн. та пені в сумі 23626,66 грн., було описано та накладено арешт на майно ПП «Спутник», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відтак, фактично нежитлові приміщення І поверху окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м, за адресою: м. Харків,АДРЕСА_2, до теперішнього часу не передані РВ ФДМУ по Харківській області, внаслідок чого постанова Харківського апеляційного господарського суду від 10.09.2013 по справі № 922/2065/13 та рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2014 по справі №922/443/14 до цього часу не виконані.

Такі обставини, на думку прокурора, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.05.2017 по справі №922/898/17, залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017, задоволено позов Керівника Харківської місцевої прокуратури №5 в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та визнано право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що складається з нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-11 площею 958,7 кв.м. в літ. "А-1"; антресолі 1-го поверху №12-:-25 площею 808,0 кв.м., в літ. "А-1", нежитлових будівель літ. "Б-1" загальною площею 16,2 кв.м.; літ. "В-1" загальною площею 87,5 кв.м.; літ. "Г-1" загальною площею 20,0 кв.м.; літ. "Д-1" загальною площею 12,9 кв.м.; літ. "Ж-1" загальною площею 114,6 кв.м. за Державою в особі Міністерства інфраструктури України.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, нежитлові приміщення, загальною площею 958,7 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_2, є державною власністю.

Статтею 326 ЦК України передбачено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що до основних завдань Фонду державного майна України належать, зокрема: реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності; здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління та ін.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» та ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

Таким чином, Регіональне відділення Фонду державного майна України у Харківській області є органом державної влади, що уповноважений реалізувати державну політику у сфері оренди державного майна, є орендодавцем державного майна, до якого в тому числі і належать нежитлові приміщення І поверху окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м., розміщених за адресою: АДРЕСА_2.

Однак вказані приміщення досі не передані РВ ФДМ України, у зв'язку із неможливістю виконання судових рішень, а саме постанови Харківського апеляційного господарського суду від 10.09.2013 по справі № 922/2065/13 та рішення господарського суду Харківської області від 20.03.2014 по справі №922/443/14, якими виселено із вказаних приміщень ПП «Спутник», ФО-П ОСОБА_3, ПП «Вікос-2011» та зобов'язано останніх передати їх РВ ФДМ України, так як ці нежитлові приміщення вже зайняті іншими особами, а саме ПП «Віктор І Я» та ФО-П ОСОБА_4

Відтак, спір виник у зв'язку із тим, що відповідачі без достатніх правових підстав фактично користуються нежитловими приміщеннями І поверху окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м., розміщених за адресою: АДРЕСА_2, що є об'єктами державної власності.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституцією України та ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України).

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

На підставі викладеного, суд вважає, що у даному випадку відповідачі безпідставно, не маючи на це жодних правових підстав, займають спірні нежитлові приміщення, чим порушують право власності Держави в особі відповідних органів, в тому числі і РВ ФДМ України, на ці приміщення.

Право власності Держави на вказані приміщення встановлено рішенням господарського суду Харківської області від 29.05.2017 по справі №922/898/17.

Відповідно до ст.ст. 4-3, 33 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачами в порядку ст.4-3, 33 ГПК України не надано доказів правомірності використання вищевказаних нежитлових приміщень та не спростовано обставин, викладених у позові.

При цьому посилання відповідача-2 на те, що наявність договору оренди обладнання №01/12 від 01.12.2016, за яким ФО-П ОСОБА_4 передав в оренду ПП «Вікторі І Я - 2010» обладнання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, не може свідчити про знаходження ФО-П ОСОБА_4 за цією адресою, спростовуються матеріалами справи, а саме актом державного виконавця від 31.03.2017, постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.03.2017, позовними заявами відповідачів про зняття арешту з майна, ухвалами господарського суду Харківської області про порушення провадження у справі від 24.04.2017 по справі №922/1334/17, та від 11.05.2017 по справі №922/1492/17.

Крім того, договір купівлі-продажу від 30.11.2016, укладений між ФО-П ОСОБА_3 та ФО-П ОСОБА_4, та договір оренди обладнання №01/12 від 01.12.2016, укладений між ФО-П ОСОБА_4 та ПП «Віктор І Я-2010» не є належними та допустимими доказами правомірності зайняття останніми спірних приміщень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачі дійсно безпідставно, не маючи на це жодних правових підстав, займають спірні нежитлові приміщення, чим порушують право власності Держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України в Харківській області на ці приміщення, у зв'язку із чим позовні вимоги щодо виселення приватного підприємства «Віктор І Я - 2010» та фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 з займаних нежитлових приміщень на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м, розміщених за адресою: АДРЕСА_2, а також зобов'язання вказаних осіб звільнити та передати вказані приміщення Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області, є правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про виселення будь-яких інших осіб із займаних нежитлових приміщень на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м, розміщених за адресою: АДРЕСА_2, та зобов'язання звільнити та передати вказані приміщення Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області, суд відмовляє у їх задоволенні як безпідставних, так як позовом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, при цьому відповідачем є конкретно визначена особа, яка, на думку, позивача порушує його права та інтереси, а відтак суд не вирішує питання про права та обов'язки невизначеного кола осіб.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України і покладає їх на відповідачів у рівних частках.

З огляду на викладене та керуючись, ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 43, 44-49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити приватне підприємство «Віктор І Я-2010» (61052, м. Харків, пров. Лопанський, 9, ) та фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентиф. код НОМЕР_1) з займаних нежитлових приміщень на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м., розміщених за адресою: АДРЕСА_2.

3. Зобов'язати приватне підприємство «Віктор І Я-2010» (61052, м. Харків, пров. Лопанський, 9, ) та фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентиф. код НОМЕР_1) звільнити нежитлові приміщення на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м., розміщеної за адресою: АДРЕСА_2.

4. Зобов'язати приватне підприємство «Віктор І Я-2010» (61052, м. Харків, пров. Лопанський, 9, ) та фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентиф. код НОМЕР_1) передати нежитлові приміщення на І поверсі окремо розташованої будівлі, загальною площею 958,7 кв.м., що розміщені за адресою: АДРЕСА_2, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області.

5. Стягнути з приватного підприємства «Віктор І Я-2010» (61052, м. Харків, пров. Лопанський, 9, ) на користь прокуратури Харківської області (м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2400,00 грн.

6. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентиф. код НОМЕР_1) на користь прокуратури Харківської області (м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2400,00 грн.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.09.2017 р.

Суддя Н.А. Новікова