РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017Справа №910/11804/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап"

до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

про стягнення 958 003,20 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Шульга В.С. - за довіреністю №21 від 06.03.2017 року;

від відповідача: Пантелейчук О.В. - за довіреністю від 12.01.2017 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" про стягнення 958 003,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару за Договором поставки №ПЗ/НХ-17818/НЮ від 24.04.2017 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов та:

1) стягнути з відповідача на свою користь 958 003,20 грн. - заборгованості, 15 970,05 грн. - судового збору.

2) розірвати Договір поставки №ПЗ/НХ-17818/НЮ від 24.04.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 08.08.2017 року.

В судовому засіданні 08.08.2017 року оголошено перерву до 30.08.217 року.

30.08.2017 року через канцелярію Господарського суду міста Києва представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 30.08.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в частині розірвання договору та зазначив про сплату відповідачем заборгованості, представник відповідача зазначив про сплату заборгованості в зв'язку з чим просив суд припинити провадження у справі в цій частині та заперечував проти задоволення позовних вимог про розірвання договору.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 30.08.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова група «Інтерпап» (далі по тексту - позивач, постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Українська Залізниця» (далі по тексту - відповідач, покупець) укладено договір поставки №ПЗ/НХ-17818/НЮ (далі по тексту - Договір), за умовами якого позивач прийняв на себе зобов'язання поставити відповідачу товар: папір для офісу А-4, А-3 (далі по тексту - Товар), а відповідач - прийняти ти оплатити його.

Сума договору становить 1 771 459,20 грн. у тому числі ПДВ 20% 295 243,грн. (п.3.4. Договору).

Відповідно до п. 4.3. Договору покупець здійснює оплату поставленого товару, на підставі виставлених рахунків, протягом 20 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

До рахунку додається видаткова накладна (п.4.4. Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору товари повинен бути поставлений постачальником не пізніше 10 робочих днів від дня отримання постачальником заявки покупця. Заявка направляється постачальником поштою або передається нарочно під особистий підпис представнику постачальника.

Відповідачем позивачу виставлені наступні заявки:

- від 28.04.2017 року №НХ-4/780 на поставку паперу для офісу А-4 Zoom кількістю 7920 пачок, вартість однієї пачки 50,40 грн. (загальна вартість 399 168,00 грн.).

- від 15.05.2017 року №НХ-4/871 на поставку паперу для офісу А-4 кількістю 7920 пачок, вартість однієї пачки 50,40 грн. (загальна вартість 399 168,00 грн.).

На виконання умов договору позивачем поставлено та передано у власність, а відповідачем прийнято товар загальною вартістю 958 003,20 грн., що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними, а сааме:

- №5655 від 28.04.2017 року (на суму 246 758,40 грн.), згідно з п.4.2. Договору строк оплати 31.05.2017 року;

- №5573 від 28.04.2017 року (на суму 232 243,20 грн.), згідно з п.4.2. Договору строк оплати 31.05.2017 року;

- № 5902 від 16.05.2017 року (на суму 246 758,40 грн.), згідно з п.4.2. Договору строк оплати 14.06.2017 року;

- №6392 від 17.05.2017 року (на суму 232 243,20 грн.), згідно з п.4.2. Договору строк оплати 15.06.2017 року

Згідно з п. 1 Інформаційного листа ВГСУ «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено зобов'язання з вчасної оплати вартості отриманого товару згідно умов Договору (п.4.2. Договору), в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з його плати в розмірі 958 003,20 грн., а тому позивач просить суд стягнути вказану заборгованість та розірвати договір в зв'язку з істотним порушенням його умов.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, поставив та передав у власність відповідачу товар вартістю 958 003,20 грн., а позивач в порушення вимог п.4.2. Договору своєчасно не розрахувався за отриманий товар.

30.08.2017 року через канцелярію Господарського суду міста Києва представник відповідача подав відзив на позовну заяву та зазначив про сплату заборгованості в розмірі 958 003,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №427102 від 07.08.2017 року на суму 958 003,20 грн.

Представник позивача в судовому засіданні 30.08.2017 року зазначив про сплату відповідачем заборгованості в розмірі 958 003,20 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача (копія виписки міститься в матеріалах справи).

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, суд дійшов висновку що заборгованість в розмірі 958 003,20 грн. сплачено відповідачем 07.08.2017 року, а тому провадження у справі в частині стягнення 958 003,20 грн. (заборгованості) підлягає припиненню у зв'язку з відсутню предмету спору.

Відповідно до п. 1.3. Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 р. №211, календарний штемпель - спеціальний штамп (печатка), призначений для погашення поштових марок на поштових відправленнях, оформлення поштових відправлень, розрахункових квитанцій, касових документів та іншої виробничої документації; касовий чек - чек, що друкується реєстратором розрахункових операцій, який підтверджує факт надання послуги.

Суд звертає увагу на тому, що відповідачем сплачено заборгованість після порушення провадження у справі (позовну заяву подано до відділення Укрпошти 17.07.2017 року, що підтверджується фіскальним чеком (касовий чек) та відтиском календарного штемпеля, а до суду дійшла 19.07.2017 року).

Щодо позовних вимог про розірвання Договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Істотними умовами договору поставки є умови про предмет договору, а також умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

У випадку, коли договір поставки відповідає ознакам господарського договору (відповідно до статті 179 ГК України) його істотною умовою, як і будь-якого іншого господарського договору (відповідно до статті 180 ГК України) є строк. З умов договору вбачається, що сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, зокрема, предмету договору та строків його виконання.

Тобто, невиконання договірних зобов'язань у строки, обумовлені відповідним договором між Позивачем та Відповідачем, є істотним порушенням його умов, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 651 ЦК України є підставою для його розірвання за рішенням суду.

Судом встановлено, щ відповідачем порушено строки оплату отриманого товару, які передбачені п.4.2. Договору.

З врахуванням вищевикладеного суді дійшов до висновку, що позивачем доведено порушення відповідачем істотних умов Договору з якими ст. 651 ЦК України пов'язує розірвання договору в судовому порядку, а тому позовні вимоги про розірвання Договору підлягають задоволенню.

У пункті 4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 р. вказано, що частиною другою статті 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача. При цьому якщо у відповідних випадках позивача звільнено від сплати судового збору, то останній стягується в доход державного бюджету України.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 958 003 (дев'ятсот п'ятдесят вісім тисяч три) грн. 20 грн.

3. Розірвати Договір поставки №ПЗ/НХ-17818/НЮ від 24.04.2017 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" (36014, Полтавська обл., місто Полтава, ВУЛИЦЯ СОБОРНОСТІ, будинок 66, кімната 608; ) та Публічним акціонерним товариством "Українська Залізниця" (03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ).

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" (03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ) в особі регіональної філії «Південно-західна залізниця» Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" (код ЄДРПОУ ВП: 40081221; Місцезнаходження ВП: 01601, м. Київ, Шевченківський район, ВУЛИЦЯ ЛИСЕНКА, будинок 6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група "Інтерпап" (36014, Полтавська обл., місто Полтава, ВУЛИЦЯ СОБОРНОСТІ, будинок 66, кімната 608; ) 15 970 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят) грн. 05 коп. - судового збору.

5. В решті задоволення позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 08.09.2017 року.