ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 вересня 2017 року Справа № 906/502/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Владимиренко С.В.,
Шевчук С.Р.,
перевіривши касаційну скаргу Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2014
у справі№ 906/502/14 господарського суду Житомирської області
за позовом1. Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited"; 2. Підприємство "Валді-Україна";
доПублічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"
провизнання права власності на контрольний пакет (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу", визнання права на зарахування контрольного пакету акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу" на рахунок в цінних паперах відкритий компанії або звернення стягнення на майно: контрольний пакет (56,229778%) акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.09.2014 було повернуто касаційну скаргу Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited" та Підприємства "Валді-Україна" подану на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі № 906/502/14 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Юридична особа Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" повторно звернулась засобами електронного зв'язку 19.06.2017 до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі № 906/502/14 господарського суду Житомирської області.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, до неї не додано доказів сплати судового збору, проте скаржник просить відстрочити та звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги. В обґрунтування зазначеного клопотання скаржник вказує, що "майновий стан компанії "Vuldi Clothing Limited" є виключно сталою "нульовою" величиноюз моменту попереднього припинення компанії "Vuldi Clothing Limited" до її повної ліквідації відповідно до рішення компетентного суду Великої Британії від 13.04.2011 року - з моменту повернення Вищим господарським судом України зазначеною ухвалою від 17.09.2014 року первинного поданої касаційної скарги на постанову РАГС від 19.06.2014 року в даній справі і до постановлення в даній господарській справі ухвали від 01.06.2014 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу від 28.04.2017 та звільнення компанії компанії "Vuldi Clothing Limited" від сплати судвого зболру в даній справі - - за вимогами зазначеної первинно поданої касаційної скарги компанії "Vuldi Clothing Limited" на постанову від 19.06.2014 року в даній господарській справі у ній тривав, як це визначає Європейський Суд з прав людини, "стан, що продовжується"."

Законом України від 08.07.2011 № 3674-VІ "Про судовий збір" (далі - Закон) визначено правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до приписів розділу 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

За змістом положень ст. 8 вказаного Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)").

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст. 36 ГПК України.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Водночас, звертаючись до суду касаційної інстанції із клопотанням про відстрочення та звільнення від сплати судового збору, скаржник не надав належних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору, оскільки, з доданої копії витягу Посольства Великої Британії в Україні від 01.06.2017 не вбачається скрутний майновий стан скаржника.

За таких обставин, подане Юридичною особою Великобританії компанією "Vuldi Clothing Limited" клопотання про відстрочення та звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі № 906/502/14 задоволенню не підлягає.

Таким чином, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

Статтею 110 ГПК України встановлено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно із ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Отже, закон пов'язує можливість відновлення пропущеного процесуального строку з наявністю саме поважних причин його пропуску; поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого господарського суду України від 17.09.2014 було повернуто касаційну скаргу, зокрема, Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited", в той час, як з повторною касаційною скаргою скаржник звернувся 19.06.2017, тобто після спливу майже трьох років, чим порушив норми ГПК України.

При цьому, причина, на яку посилається скаржник, як на підставу для відновлення строку на касаційне оскарження, не є поважною у розумінні ст. 53 ГПК України.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України визначає, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень ст. 107 ГПК України сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття касаційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Скаржник обґрунтовуючи підстави пропуску ним строку на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2014, посилається на те, що "господарські суди в даній справі у проміжок часу з 19.04.2014 року по 01.06.2017 року відмовлялися звільняти компанію "Vuldi Clothing Limited" від сплати судового збору, попри, наприклад,ОДНАКОВІСТЬ відповідних клопотань компанії "Vuldi Clothing Limited", заявлених при первинному та повторному поданні апеляційних скарги на ухвалу ГСЖо від 22.04.2014 року в даній справі, підтвердження цих клопотань ТИМИ САМИМИ доказами, за якими апелянта було звільнено від сплати судового збору ухвалою від 01.06.2017 року в даній господарській справі, то слід вважати, що з 19.06.2014 року по 01.06.2017 року за процесуально-правовими вимогами компанії "Vuldi Clothing Limited" про звільнення від сплати судового збору в даній господарській справі мав місце"стан, що продовжується", за наявності якого - відповідно до щойнонаведеної практики Європейського Суду з прав людини - правила національного законодавства України про сплив строків звернення до суду, у томі числі й з процесуально-правовими вимогами (зокрема і в даній господарській справі) -- застосуванню не підлягають.

Як видно із прикладених до даного документу копії поштового конверту та роздруківки Укрпошти стосовно поштового відправлення РАГС № 28, зазначена ухвала колегії суддів Рівненського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 року стосовно вказаної апеляційної скарги 1-го позивача компанії "Vuldi Clothing Limited" була вручена останньому, у встановленому законом порядку, 06.06.2017року, отже саме з цього моменту 1-й позивач в даній господарській справі дізнався про те, що вкааний "стан, що продовжується" - завершився внаслідок змін у відповідній судовій практиці."

Проте, такі посилання не можуть слугувати підставою для відновлення скаржнику пропущеного ним строку на касаційне оскарження, оскільки, прийняття до провадження або повернення заяв, скарг, тощо, судами попередніх інстанцій жодним чином не впливають на перебіг строків звернення з повторною касаційною скаргою до Вищого господарського суду України та не можуть бути поважною підставою для його відновлення.

Суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що ухвалою Вищого господарського суду України від 17.09.2014 касаційну скаргу Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited" було повернуто саме у зв'язку з неподанням доказів сплати судового збору та відсутністю підстав для звільнення від такої сплати.

Разом з тим, частиною 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Проте, звертаючись вдруге з касаційною скаргою після спливу майже трьох років, Юридичною особою Великобританії компанією "Vuldi Clothing Limited" повторно не додано доказів сплати судового збору, а до клопотання про відстрочення та звільнення від сплати судового знову не додано належних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору.

Таким чином, Вищий господарський суд України вважає, що можливість подання повторної касаційної скарги (раніше, ніж через майже три роки) залежала виключно від волевиявлення самого скаржника та мала суб'єктивний характер. Інших причин, які є дійсно непереборними і які не залежали від волі скаржника, останній не наводить, а тому суд не вбачає підстав для відновлення пропущеного скаржником строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 53, 86, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Юридичній особі Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited" у задоволенні клопотання про відстрочення та звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі № 906/502/14.

2. Відмовити Юридичній особі Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited" у відновленні строку на подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі № 906/502/14.

3. Касаційну скаргу Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2014 у справі № 906/502/14 повернути скаржнику без розгляду.

4. Справу № 906/502/14 повернути до Рівненського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: С.В. Вдадимиренко

С.Р. Шевчук