УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.09.2017Справа № 910/15338/17
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши без виклику представників сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІОН ІНВЕСТ ГРУП»

до 1. Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «МІАЛІС»

про визнання права та визнання відсутнім права, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НІОН ІНВЕСТ ГРУП» звернулося до суду з позовною заявою про визнання за ним права вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю «МІАЛІС» сплати суми боргу за кредитними договорами, що сплачені Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» за Товариство з обмеженою відповідальністю «МІАЛІС» та визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» права вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю «МІАЛІС» сплати суми боргу за кредитними договорами, що були сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю «НІОН ІНВЕСТ ГРУП» Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» за Товариством з обмеженою відповідальністю «МІАЛІС».

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю «НІОН ІНВЕСТ ГРУП» позовна заява №б/н від 04.07.2017р. і додані до неї документи, підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, з 01.01.2017 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 р., яким внесено зміни до порядку та розміру сплати судового збору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 р. станом на 01.01.2017 р. прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 1 600,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді майнового характеру становить не менше 1 600,00 грн. та не більше 240 000,00 грн., а розмір судового збору за розгляд позовних заяв немайнового характеру становить 1 600,00 грн.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013р. до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Позивачем пред'явлено до відповідача вимоги про про визнання за ним права вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю «МІАЛІС» сплати суми боргу за чотирма кредитними договорами, що сплачені Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» за Товариство з обмеженою відповідальністю «МІАЛІС» та визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» права вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю «МІАЛІС» сплати суми боргу за чотирма кредитними договорами, що були сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю «НІОН ІНВЕСТ ГРУП» Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» за Товариством з обмеженою відповідальністю «МІАЛІС», тобто попри те, що позивачем об'єднано декілька вимог, останнім фактично заявлено 8 вимог (чотири вимоги про визнання права за кожним кредитним договором та чотири вимоги про визнання відсутнім права за кожним кредитним договором), при зверненні з якими позивач мав сплатити судовий збір як за вісім вимог немайнового характеру у розмірі 12 800,00 грн. (8 прожиткових мінімуми на одну особу для працездатних осіб).

Натомість доданими до позовної заяви документами встановлюється, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 200,00 грн., тобто як за дві немайнові вимоги.

За таких обставин, позивачем за подання позову не надано доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

З наданих описів вкладення у цінні листи про направлення на адресу відповідачів та третіх осіб документів, вбачається, що було надіслано "копія Договору поруки №4М13659И/П від 17.11.2016р.", тоді як до поданої до суду позовної заяви додано копію договору №4М13659И/П від "«_» листопада 2016", у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надіслано на адресу відповідачів та третіх осіб всіх доказів, на які він посилається в обґрунтування заявлених вимог.

Таким чином, серед доданих до позовної заяви документів немає належного підтвердження відправлення відповідачам та третім особам копії позовної заяви та додатків до неї.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІОН ІНВЕСТ ГРУП» разом з доданими до неї документами повернути без розгляду.

Суддя С.М. Морозов