ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.09.2017 Справа № 905/1747/17

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефект плюс»», м. Горлівка

про стягнення 232 067,35грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: ОСОБА_1В, - за дов.;

відповідача: не зявився.

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефект плюс» 232 067,35грн., у тому числі:

· 107 878,05грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 30.12.2006р. по 14.07.2017р.;

· 124 189,30грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань (прострочення позичальником строків сплати процентів) за період з 30.12.2006р. по 14.07.2017р..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором про надання експрес-овердрафтового кредиту №174-О/05Ц від 06.12.2005р. щодо повернення кредитних коштів в строки, визначені договором.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не заперечив проти позовних вимог, не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, відзив на позов і докази сплати суми позову господарському суду не надав, в матеріалах справи є всі необхідні документи для розгляду спору по суті, у звязку з чим господарським судом справа на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

06.12.2005р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ефект плюс» (клієнт) був укладений договір про надання експрес-овердрафтового кредиту №174-О/05Ц, відповідно до п.1.1 якого банк за наявністю вільних грошових ресурсів зобовязується здійснювати експрес-овердрафтове обслуговування клієнта, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок на поточному рахунку клієнта, який відкритий в банку, за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого у відповідності до п.1.3 цього договору, шляхом дебатування поточного рахунку.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що ліміт цього договору становить 35 000 гривень.

Додатковою угодою № 2 від 22.03.2006 року сторони погодили викласти п. 1.3 договору в наступній редакції: «На момент підписання цього договору ліміт складає 20 000 гривень».

За змістом пункту 1.4. договору, останній термін здійснення платежів за рахунками відповідача в порядку, передбаченому умовами договору - 06.12.2006 року.

Відповідно до п. 2.2.2. договору позичальник зобов'язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3. цього договору.

Згідно п. 2.2.3. договору позичальник зобов'язується здійснювати погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення безперервного користування кредитом, встановленого п. 1.5 цього договору

Пунктом 3.1. договору визначено, що за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо по поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційна процентна ставка) та встановлюється в додатку № 1 до цього договору.

Згідно п.3.2. договору, у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов'язання з погашення кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пункт 3.3. договору визначає, що оплата процентів здійснюється в порядку, вказаному в п. 1.1, 2.1.4, 2.2.7 договору. Проценти, неоплачені зі спливом періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2., 3.1., 3.2., 3.3. цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.4., 1.5, 2.2.3., 2.2.4., 2.2.5., 2.3.4 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.6., 3.4. цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

На виконання умов договору, банк свої зобов'язання, передбачені пунктом 1.1. Договору виконав, здійснивши кредитування рахунку відповідача № 1001 понад залишок його власних коштів на його поточному рахунку, що підтверджується випискою по рахунках №1001.

У звязку з невиконання відповідачем взятих на себе за договором зобовязань, позивач звернувся до Центрально-міського районного суду м. Горлівки Донецької області з позовом до відповідача та його поручителів про стягнення заборгованості.

Рішенням Центрально-міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 17.04.2007 року по справі № 2-812/2007 стягнута заборгованість по кредитному договору №174-О/05Ц від 06.12.2005 року солідарно з поручителів (ОСОБА_2 та ОСОБА_3) та відповідача станом на 25.12.2006 року в розмірі 24 691,26 грн., яка складається з 18 258,47 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4 201,95 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, нарахованими за період з 22.04.2006 року по 29.12.2006 року; 2 230,84 грн. - загальна сума пені, нарахованої згідно п. 4.1. Договору за період з 26.04.2006 року по 29.12.2006року.

Оскільки рішенням Центрально-міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 17.04.2007 року була стягнута заборгованість станом на 25.12.2006року, рішення у цій частині відповідачами виконане не було, заборгованість відповідача перед позивачем збільшилась у вигляді несплачених процентів за користування кредитними коштами.

Заборгованість відповідача по несплаченим процентам за період з 30.12.2006р. по 14.07.2017р. включно складає 107 878,05грн.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є кредитним договором;

· ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти;

· згідно ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (параграф 1 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

· ст.1046 Цивільного кодексу України (параграф 1 глави 71 ЦК України) передбачено: «За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.»;

· позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України);

· позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

· відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

· згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

· ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

· відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

· ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачене, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

· у разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди;

· неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України);

· штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України);

· згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано;

· ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня;

· згідно ст.4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня;

· зауважень щодо розрахунку основної заборгованості (відсотки за користування кредитом) та здійснених позивачем нарахувань (пені) відповідачем не заявлено,

господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення пені за прострочення позичальником строків сплати процентів господарський суд констатує, що ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено наступне:

«На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р визначений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включене м. Горлівка, де здійснює свою господарську діяльність відповідач по справі.

У звязку з вищевикладеним, вимоги щодо стягнення пені обґрунтовані, але підлягають задоволенню частково, у сумі 59 882,35грн. за період з 30.12.2006р. по 14.04.2014р. (з урахуванням строку нарахування, передбаченого ч.6 ст.232 Господарського кодексу України і умовами укладеного між сторонами договору).

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 612, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і керуючись ст.ст.43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково у сумі 167 760,40грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ефект плюс» (84619, Донецька область, м. Горлівка, вул. Комсомольська, 60, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, Жовтневий район, вул. Набережна Перемоги, 50, ) 107 878,05грн. - заборгованість за процентами, 59 882,35грн. - пені, 2 516,41грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 11.09.2017р.

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.

Вик.:

Тел.