ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017р. Справа № 914/880/17

Суддя О.Запотічняк при секретарі В.Думин розглянула справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод «Іскра», м.Львів,

до відповідача -1: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів,

до відповідача-2: НАК Нафтогаз України, м.Київ,

про: стягнення 3 366 835,75 грн.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник;

Від відповідача: ОСОБА_2 представник;

Від третьої особи: не з'явився.

Суть спору: ОСОБА_3 акціонерне товариство Іскра звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача НАК Нафтогаз України

про: стягнення 3 366 835,75 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що між ним та НАК "Нафтогаз України" укладено договори купівлі-продажу природного газу № 224/14-ПР(Р) від 30.04.14 та № 225/14-ГТР від 30.04.14. на виконання яких НАК "Нафтогаз України" передав у власність позивача протягом січня-червня 2014 року природний газ, про що складались акти приймання-передачі: за січень від 30.04.14 р., за лютий від 30.04.14 р., за березень від 30.04.14 р., за квітень від 30.04.14 р., за травень від 31.05.14р. та за червень від 30.06.14 р.. Оплату переданого газу позивачем постачальнику проведено повністю.

За умовами даних договорів, ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ. Ціна газу включає, зокрема, і тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами.

Позивач вважає, що в силу положень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, затверджених постановою НКРЕ №12 від 13.01.10, ПАТ «Львівгаз» могло здійснювати розподіл газу для позивача тільки за умов перебування газорозподільних мереж у його власності чи користуванні. Газорозподільною мережею, через яку може здійснюватись розподіл газу для позивача є газопровід високого тиску ГРС "Винники" - ПАТ «Іскра»

01.01.11 укладено договір № 0102111/8104 оренди газопроводу, згідно п. 1.1. якого орендодавець (ПАТ "Іскра") передає, а орендар (ПАТ "Львівгаз") приймає в строкове, платне користування (оренду) газопровід високого тиску ГРС "Винники" - ВАТ "Іскра" та катодні станції 4 шт., які належать орендодавцю на праві власності. Відповідно до п. 1.3. договору, об'єкт оренди використовується орендарем для передачі природного газу споживачам.

Строк дії цього договору закінчився 31.12.13р., а відтак, починаючи з 01.01.14, ПАТ "Львівгаз" не здійснювало розподіл газу Газопроводом.

На думку позивача, у відповідача не було підстав для підписання актів приймання-передачі газу, засвідчуючи проведення розподілу, якого він не здійснював та стверджує, що внаслідок таких неправомірних дій зі сторони відповідача позивачу завдано майнову шкоду, оскільки вартість розподілу було необгрунтовано включено постачальником в кінцеву ціну газу, яку позивач сплачував постачальнику.

Згідно поданої до суду 27.07.2017р. заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач також посилається на те, що на виконання договору купівлі-продажу природного газу № 225/14-ПР від 30.04.14, НАК "Нафтогаз України", протягом липня-грудня 2014 року, передав у власність позивача природний газ, про що складались акти приймання-передачі: від 31.07.14, від 31.08.14, від 30.09.14, від 31.10.14, від 30.11.14, від 31.12.14. Оплату переданого газу постачальнику проведено повністю, включаючи таку її складову як тариф на розподіл. При цьому позивач зазначає, що розподіл газу ПАТ "Львівгаз" не здійснювало в зв'язку з відсутністю у нього газопроводу на праві власності або користування та не підписувало актів приймання-передачі газу за липень-грудень 2014 року.

Позивач також посилається на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.08.2015р. у справі №914/577/15 якою встановлено, що сторонами та газорозподільною організацією тільки підписані тільки акти приймання передачі газу від 30.04.2014р., 31.05.2014р., та 30.06.2014р. Інші акти газорозподільним підприємством чи газорозподільною організацією не підписані.

Посилаючись на ст. 1212 ЦК України, та п. 6.3 Правил користування природним газом для юридичних осіб, які затверджені постановою НКРЄ №1181 від 13.09.2012р. позивач вважає, що у відповідачів виник солідарний обовязок повернути позивачу кошти в сумі рівній вартості розподілу газу переданого за договорами №224/14 ПР (Р) та №225/14-ПР від 30.04.2014р. в період з січня по грудень 2014р. в сумі 3 366 835,75 грн.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 10.05.2017року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 17.05.2017року.

В судове засідання 17.05.5017р. зявився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача подав письмовий відзив на позов та клопотання про обєднання справи №914/880/17 зі справою яка розглядається Господарським судом Львівської області №914/355/17 про банкрутство ПАТ Іскра.

Враховуючи неявку представника позивача в судове засідання та подане ним клопотання про відкладення розгляду справи, з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи суд відклав розгляд справи на 08.06.2017р. Вирішення клопотання відповідача щодо обєднання справ, суд відклав на наступне судове засідання.

В судове засідання 08.06.2017р. з'явився представник позивача, подав додаткові письмові пояснення до позовної заяви. Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що найменування позивача було змінено і згідно витягу з ЄДР ЮО ФОП та ГФ, станом на 24.05.2017р. в Єдиному державному реєстрі за ідентифікаційним кодом юридичної особи 00214244 числиться саме Приватне акціонерне товариство Львівський електроламповий завод Іскра, а не ОСОБА_3 акціонерне товариство Іскра.

Ухвалою від 08.06.2017р. суд змінив найменування позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство Іскра на Приватне акціонерне товариство Львівський електроламповий завод Іскра та відклав розгляд справи на 20.06.2017р.

В судове засідання 20.06.2017р. зявилися представники сторін.

Обгрунтовуючи клопотання про обєднання справ, представник відповідача пояснив, що в проваджені господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/355/17 про банкрутство ПАТ Іскра розмір вимог позивача становить 23 681 148, 39 грн. за послуги з розподілу природного газу в період з 01.01.2014 р. по 01.06.2016 р., які слід розглядати в порядку одного судочинства, так як позовні вимоги по даних справах є взаємоповязаними і одночасно взаємовиключними.

Заслухавши пояснення представників сторін з приводу даного клопотання та виходячи з матеріалів справи, суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про обєднання справ.

Представниками сторін були надані пояснення по суті спору.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. По суті спору зазначив, що між НАК Нафтогаз України та позивачем укладено договори купівлі продажу природного газу № 224/14-ПР (Р) від 30.04.2014 р. та № 225/14-ПР від 30.04.2014 р.

Відповідно до пп. 5.1, 5.2, 5.3 договорів ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюється НКРЕ.

На виконання умов договорів НАК Нафтогаз України передав у власність позивача протягом січня-червня 2014 р. природний газ, про що складалися акти приймання-передачі за січень від 30.04.2014р., за лютий від 30.04.2014р., за березень від 30.04.2014р., за квітень від 30.04.2014р., за травень від 31.05.2014р. та за червень від 30.06.2014р. Оплату переданого газу позивачем постачальнику проведено повністю.

Відповідно до п.2.1.1та п.2.1 ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу вугільних родовищ, затверджених постановою НКРЕ № 12 від 13.10.2010 р., провадження діяльності з розподілу газу можливе при наявності в ліцензіата розподільних мереж, які перебувають у його власності чи користуванні. Отже, розподіл газу для позивача, ПАТ Львівгаз могло здійснювати у випадку перебування газорозподільних мереж у його власності чи користуванні.

01.01.2011 р. укладено договір № 0102111/8104 оренди газопроводу, згідно п.1.1 якого орендодавець ПАТ Іскра передає, а орендар ПАТ Львівгаз приймає в строкове платне користування(оренду) газопровід високого тиску ГРС Винники -ВАТ Іскра , які належать орендодавцю на праві власності. Пунктом 1.3. договору обєкт оренди використовується орендарем для передачі природного газу споживачем. Строк дії договору закінчився 31.12.2013 р., а відтак з 01.01.2014 р. ПАТ Львівгаз не здійснювало розподілу газу газопроводом.

Представник вважає, що за таких умов у відповідача не було підстав підписувати акти приймання-передачі газу, засвідчуючи при цьому проведення розподілу газу якого він не здійснював. На думку представника позивача внаслідок таких неправомірних дій відповідача, позивачу завдано майнову шкоду, оскільки вартість розподілу природного газу було необгрунтовано включено постачальником в кінцеву ціну газу, яку позивач сплачував постачальнику.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив в повному обсязі, вважає їх безпідставними. Пояснив, що ПАТ Львігаз не має жодних відносин з ПАТ Іскра і коштів від даного підприємства за спірний період не отримувало. Згідно договорів купівлі-продажу природного газу, укладених між НАК Нафтогаз України та ПАТ Іскра 224/14-ПР (Р) від 30.04.2014 р. та № 225/14-ПР від 30.04.2014 р., продавець зобовязаний прийняти та оплатити цей природний газ.

Представник посилається на те, що згідно інформації відображеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, по справах №914/577/15 та №914/578/15, судом встановлено повне виконання зобов'язань НАК «Нафтогаз України» та неналежне виконання з боку ПАТ «Іскра» взятих на себе зобов'язань згідно зазначених вище договорів, в результаті чого, судами стягнуто на користь НАК «Нафтогаз України» пеню, інфляцію, штраф та 3% річних. Відтак, на його думку станом на сьогодні є чинними судові рішення по справах №914/577/15 та №914/578/15, яким вже вирішено питання про стягнення коштів, що є предметом даного позову та встановлено факт погашення основного боргу ПАТ «Іскра» по згаданих договорах.

Представник вважає, що позивач, шляхом подання позову по даній справі намагається змінити зазначені вище рішення судів, що набрали законної сили і є обов'язковими до виконання.

В судовому засіданні оголошено перерву до 26.06.2017р. для надання сторонам можливості подати додаткові докази по справі.

В судове засідання 26.06.2017р. зявилися представники сторін. Через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - НАК Нафтогаз України

Крім того, через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на додаткові пояснення до позовної заяви.

Ухвалою від 26.06.2017р. суд залучив до участі у справі № 914/880/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача НАК Нафтогаз України та відклав розгляд справи на 04.07.2017р.

Ухвалою суду від 04.07.2017р. суд продовжив строк розгляду справи на 15 днів та відклав розгляд справи на 17.07.2017р.

В судове засідання 17.07.2017 р. зявився представник позивача та представник відповідача. Третя особа не забезпечила явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про залучення ПАТ НАК Нафтогаз України в якості відповідача 2 у даній справі.

Ухвалою від 17.07.2017р. суд залучив до участі у розгляді справи відповідача-2 ПАТ НАК Нафтогаз України та відклав розгляд справи на 27.07.2017р.

В судове засідання 27.07.2017р. зявилися представники сторін.

Представник позивача подав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача-1 та відповаівдача-2 як із солідарних боржників грошові кошти в сумі 3 366 835,748 грн.

Обґрунтовуючи дану заяву представник позивача зазначив, що протягом 2014 р. не відбувалось розподілу газу отримуваного позивачем, незалежно від того, що в першому півріччі 2014 р. ПАТ Львігвз погодили акти приймання-передачі газу, а в другому півріччі такі погодження були відсутні.

Посилаючись на ст. 1212 ЦК України, та п. 6.3 Правил користування природним газом для юридичних осіб, які затверджені постановою НКРЄ №1181 від 13.09.2012р. позивач вважає, що у відповідачів виник солідарний обовязок повернути позивачу кошти в сумі рівній вартості розподілу газу переданого за договорами №224/14 ПР (Р) та №225/14-ПР від 30.04.2014р. в період з січня по грудень 2014р. в сумі 3 366 835,75 грн.

Суд, дослідивши надану позивачем заяву вх. № 3240/17 від 27.07.2017р. про збільшення розміру позовних вимог, встановив, що дана заява за своєю суттю є заяву про зміну підстав позову, тому суд прийняв заяву позивача вх. № 3240/17 від 27.07.2017 року до розгляду як заяву про зміну підстав позову. Подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням даної заяви. Оскільки було залучено 2- го відповідача і розгляд справи розпочався спочатку.

В судове засідання 05.09.2017р. зявилися представник позивача та представник відповідача- 1

Представник відповідача-2 подав клопотання про відкладення розгляд справи у звязку з його участю в судовому засіданні по іншій справі та неможливістю зявитись в дане судове засідання. В той же час, представник відповідача №2 подав письмові пояснення в яких зокрема звернув увагу на те, що підставою позовних вимог про стягнення коштів у розмірі 3 366 835,75 грн. (з урахуванням заяви про збільшення вимог) є вимоги ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» до ПАТ «Львівгаз» та Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» за невиконання послуг з розподілу природного газу. У відповідності до договорів купівлі-продажу природного газу № 224/14-ПР від 30.04.14 та № 225/14-ПР від 30.04.14. НАК «Нафтогаз України» передала, а ПрАТ «Електроламповий завод «Іскра» отримала природний газ.

У відповідності до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» поставила природний газ за вищезазначеними договорами Позивачу, а Позивач в свою чергу отримав даний товар та повністю розрахувався за нього, але з простроченням строків передбачених умовами договорів у зв'язку з чим Відповідач-2 змушений був звернутися до суду щодо стягнення з Позивача суми заборгованості , штрафних санкцій, інфляційних нарахувань та 3% річних.

Також представник відповідача №2 звертає увагу на те, що позивач жодним належним та допустимим доказом не підтвердив свої вимоги. Зокрема з позовної заяви не вбачається яким саме чином на думку Позивача Відповідач -2 порушив його право, які вимоги чинного законодавства не виконав та відповідно з чого саме випливає сума нарахованої заборгованості.

Представник відповідача №1 також подав суду додаткові письмові пояснення до відзиву, згідно яких вважає, що поданий позивачем позов зводиться до зміни рішень Господарського суду Львівської області у справах №914/577/15 та №914/578/15.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

30.04.2014 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством Національна акціонерна компанією Нафтогаз України (продавець) та ОСОБА_3 акціонерним товариством Іскра (покупець) було укладено Договір на купівлі-продажу природного газу № 224/14-ПР (Р), відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014р. природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або /та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію ст. 10 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умов даного договору.

Газ, що постачається за цим Договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем (п.1.2. Договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м. газу становить 3 113,00 грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, роподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ

2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 287,00 грн., крім того ПДВ 20% - 57,40 грн, всього з ПДВ 344,40 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу 3 462,26 грн., крім того ПДВ 20% - 692,45 грн, всього з ПДВ - 4154,71 грн.

Відповідно п. 2.1. Договору продавець передає покупцеві у квітні-травні 2014р. газ в обсязі 2 817,318 тис. куб.м, спожитий покупцем у період січень-березень 2014р.

На виконання своїх зобовязань за Договором, продавець передав протягом січня березня 2014р., а покупець прийняв газ на загальну суму 11 705 144,89 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.04.20144р., від 30.04.2014р. від 30.04.214р., що підписані сторонами та скріплені печатками без жодних застережень. Дані акти також містять відтиск печатки та підпис представника ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз».

Оплата за газ, що передається згідно п. 2.1. цього Договору , здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок продавця протягом 15 (пятнадцяти) банківських днів з дати підписання акту приймання-передачі природного газу (п.6.1. Договору).

Суд звертає увагу на те, що розрахунки за отриманий позивачем згідно наведених вище актів від 30.04.2014р. були предметом розгляду по справі №914/578/15. Як вбачається з Рішення господарського суду Львівської області від 30.11.2015р. по даній справі, судом встановлено, що ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» було допущене порушення умови Договору щодо оплати коштів за отриманий природний газ, а саме прострочення термінів оплати тому стягнено з останнього на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (23 384,87 грн. пені, 4 487,19 грн. 3% річних, 24 606,81 грн. інфляційних втрат.

Окрім того, 30.04.2014р. між ОСОБА_3 акціонерним товариством Національна акціонерна компанією Нафтогаз України (продавець) та ОСОБА_3 акціонерним товариством Іскра (покупець) було укладено Договір на купівлі-продажу природного газу № 225/14-ПР, відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014р. природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умов даного договору.

Відповідно до п. 5.2 догвору, сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м. газу становить 4 020,00 грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, роподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ

2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 287,00 грн., крім того ПДВ 20% - 57,40 грн, всього з ПДВ 344,40 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу 4 387,40 грн., крім того ПДВ 20% - 877,48 грн, всього з ПДВ - 5 264,88 грн.

Відповідно п. 2.1. Договору продавець передає покупцеві в період з 04 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року в обсязі 6450,00 тис. куб.м.

Розрахунки за газ отриманий ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» в період з 04 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року були предметом розгляду у справі №914/577/15, яка розглядалась Господарським судом Львівської області.

Як вбачається із рішення Господарського суду Львівської області по справі №914/577/15 судом встановлено, що на виконання умов договору ПАТ НАК Нафтогаз України передав у власність ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» протягом квітня-грудня 2014 р. природній газ на загальну суму 43 483 250,39 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.04.2014 р.; від 31.05.2014 р.; від 30.06.2014 р.; від 31.07.2014 р.; від 31.08.2014 р.; від 30.09.2014 р.; від 31.10.2014 р.; від 30.11.2014 р.; від 31.12.2014 р.

Також суд встановив, що незважаючи на виконання ПАТ НАК Нафтогаз України своїх зобовязань щодо поставки газу, ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» свої зобовязання щодо оплати за природний газ виконав із значним порушенням встановленого договором строку.

Згідно рішення суду по справі №914/577/15 з Публічного акціонерного товариства Іскра було стягнено на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 840 001, 95 грн. пені; 184 789, 77 грн. 3% річних; 2 599 121, 29 грн. інфляційних втрат.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.08.2015р. рішення Господарського суду Львівської області по справі №914/577/15 було скасовано в частині стягнення з ПАТ Іскра на користь ПАТ НАК Нафтогаз України 628129,35грн. пені, 131747,55грн. 3% річних та 2377707,84грн. інфляційних втрат і в цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. В решті рішення господарського суду Львівської області від 14.05.2015р. по справі №914/577/15 залишено без змін, а саме стягнено з ПАТ Іскра на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 211872,60грн.пені, 56585,00грн. 3% річних та 221413,84грн. інфляційних втрат та 5010,81грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Львівський апеляційний господарський суд виходив з того, що належним чином оформлені, тобто підписані сторонами та газорозподільною організацією були лише акти від 30.04.2014р, 31.05.2014р, та 30.06.2014р. Інші акти приймання-передачі природного газу не підписані газотранспортним підприємством чи газорозподільною організацією, а отже не оформлені належним чином.

Хибним є посилання позивача на не підтвердження обсягів поставки газу,оскільки рішення у вищезазначеній справі стосувалось пені, інфляційних втрат та 3 % річних, а вартість газу була оплачена позивачем добровільно,однак несвоєчасно, що зумовило ПАТ НАК Нафтогаз України звернутись до суду про стягнення штрафних санкцій.

З системного аналізу наведених договорів вбачається, що в ціну газу було включено вартість його транспортування магістральними та розподільними трубопроводами.

Згідно постанови НКРЕ від 30.12.2013р. № 1821 для відповідача було встановлено тариф на розподіл природного газу в розмірі 259,20 грн. за 1000 м.куб. Постановою НКРЕ від 30.04.2014р. №598 відповідний тариф було встановлено на рівні 313,90 грн за 1000 м.куб.

В позовній заяві позивач обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 01.01.11 між ним та відповідачем було укладено договір № 0102111/8104 оренди газопроводу, згідно п. 1.1. якого орендодавець (ПАТ "Іскра") передає, а орендар (ПАТ "Львівгаз") приймає в строкове, платне користування (оренду) газопровід високого тиску ГРС "Винники" - ВАТ "Іскра" та катодні станції 4 шт., які належать орендодавцю на праві власності. Відповідно до п. 1.3. договору, об'єкт оренди використовується орендарем для передачі природного газу споживачам.

Оскільки строк дії даного договору закінчився 31.12.13р., позивач вважає, що починаючи з 01.01.14, ПАТ "Львівгаз" не здійснювало розподіл газу Газопроводом а відтак в нього не було підстав для підписання актів приймання передачі газу за період січень червень 2014 р.

Про факт закінчення строку дії даного договору неодноразово зазначає і сам відповідач у листах які долучені позивачем до справи.

В той же час суд звертає увагу на те, що Господарським судом Львівської області розглядалась справа 914/622/14 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Львівгаз», до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Іскра», про зобовязання останнього прийняти з оренди газопровід високого тиску ГРС «Винники (нова) - ПАТ «Іскра» та 4 катодні станції шляхом підписання акту прийому-передачі об'єкта оренди до договору від 01.01.2011 року №0102111/8104 та акту перевірки герметичності газопроводу та стягнення судових витрат. Рішенням суду по даній справі від 06.05.2014р. позовні вимоги задоволено та зобовязано ОСОБА_3 акціонерне товариство «Іскра» прийняти від Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» з оренди газопровід високого тиску ГРС «Винники (нова) - ПАТ «Іскра» та 4 катодні станції шляхом підписання акту прийому-передачі об'єкта оренди до договору від 01.01.2011 року №0102111/8104 та акту перевірки герметичності газопроводу. Приймаючи таке рішення суд встановив, що договір оренди газопроводу ГРС «Винники» - ВАТ «Іскра» від 01.01.2011 року №0102111/8104 припинив свою дію із 31.12.2013 року з підстав закінчення строку, на який його було укладено.

Дане рішення суду було оскаржено ПАТ Іскра в апеляційному порядку та залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2014р.

Окрім того, як вбачається з постанови Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2015р. по справі №914/3691/14, судом встановлено, що ПАТ Львівгаз після припинення дії Договору оренди газопроводу ГРС Винники ВАТ Іскра № 0102111/8104 та до фактичного передання цього газопроводу ПАТ Іскра (01.10.2014 року) користувався газопроводом високого тиску ГРС Винники-ПАТ Іскра (ДУ=500мм, Р=6 кГс/кв.см., довжина 8 838,5м.) у спірний період (липень-вересень 2014 року) без правової підстави, що також підтверджується умовами укладеної між сторонами Технічної угоди. А саме, п. 1.1. Технічної угоди, відповідно до якого визначено порядок приймання передачі газу УМГ Львівтрансгаз до газопроводів ПАТ Львівгаз.

З наведеного судового акту випливає, що фактично станом на вересень 2014р. ПАТ «Львівгаз» використовував газопровід ГРС Винники ВАТ Іскра.

Більше того, ухвалою господарського суду Львівської області від 23.10.2014р. розглянуто скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Львівгаз» на: Постанову та бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа від 25.09.2014 року ВП №44706022 про зобов'язання боржника: Публічного акціонерного товариства «Іскра» прийняти від стягувача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» з оренди газопровід високого тиску ГРС «Винники (нова) - ПАТ «Іскра» та 4 катодні станції шляхом підписання акту прийому-передачі об'єкта оренди до договору від 01.01.2011 року №0102111/8104 та акту перевірки герметичності газопроводу.

Як вбачається з даної ухвали суду, судом було встановлено, що газопровід високого тиску ГРС «Винники (нова) - ПАТ «Іскра» та 4 катодні станції не перебувають у власності ПАТ «Іскра», оскільки 20.08.2014 року між ПАТ «Іскра» та ТОВ «Спектргаз» було укладено договір купівлі-продажу газопроводу високого тиску ГРС «Винники - ПАТ «Іскра» та 4 катодні станції, і, згідно ОСОБА_1 приймання-передачі майна, складеного 01.09.2014 року, вказаний газопровід передано ТОВ «Спектргаз».

Суд також встановив, що майно, яке підлягало передачі на підставі виконавчого документу знаходилось не у боржника, а у стягувача, в тому числі і на час підписання ПАТ «Іскра» з ТзОВ «Спектргаз» акту приймання-передачі майна від 01.09.2014 року на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2014 року, і на час відкриття виконавчого провадження №47706022, і на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця від 25.09.2014 року, і на час розгляду даної скарги судом.

Таким чином, станом на жовтень 2014 року газопровід високого тиску ГРС «Винники (нова) - ПАТ «Іскра» та 4 катодні станції були у фактичному користуванні ПАТ «Львівгаз» у зв»язку із відмовою прийняти їх ПАТ Іскра.

Суд звертає увагу на те, що ПАТ "Іскра" отримало природний газ згідно договорів № 224/14-ПР(Р) від 30.04.14 та № 225/14-ГТР від 30.04.14, що фактично сторонами не заперечується та підтверджено у судовому порядку згідно судових рішень по справах №914/577/15 та №914/578/15.

У заяві про збільшення розміру позовних вимог від 27.07.2017р., яка прийнята судом як заява про зміну підстав позову, позивач вважає, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» солідарно із ПАТ НАК «Нафтогаз», яке виступало продавцем спожитого позивачем газу, повернути позивачу грошові кошти в сумі 3 366 835,75 грн.

Як вбачається із розрахунку наведеного в заяві, дана сума складється із тарифів які були встановлені ПАТ «Львівгаз» на транспортування природного газу розподільними газопроводами.

Позивач вважає, що кошти сплачені ним за транспортування розподільними газопроводами є переплатою яка підлягає поверненню.

Позивач вважає, що протягом 2014 року не відбулось розподілу газу який він отримав. В той же час позивач не заперечуючи факту отримання газу не обгрунтовує, яким чином він його отримав без розподілу, хоча фактично газопроводу високого тиску ГРС «Винники - ПАТ «Іскра» та 4 катодні станції через який йому постачається газ перебував у користуванні відповідача №1.

Відповідно до п. 11 Правил постачання природного газу затверджених Постановою Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2496, у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як унормовано у частині 1 ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Колегія суддів вважає, що позивач помилково наполягає, що відповідач зберігає у себе орендоване майно без достатньої правової підстави, оскільки підставою для збереження майна відповідачем до його повернення (п.4.4.6. договору оренди) саме і є відмова позивача прийняти майно з оренди у встановленому законом (ст.795 ЦК України) та договором (п.4.4.11.) порядку, що встановлено судом першої інстанції і не спростовано судом апеляційної інстанції.

Суд також звертає увагу на те Господарським судом Львівської області розглядалась справа №914/2511/15 за позовом: Публічного акціонерного товариства Іскра до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз про: стягнення 169 890 710,40грн.. Предметом данного спору було стягнення коштів за користування ОСОБА_3 акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Львівгаз газопроводом ГРС Винники - ВАТ Іскра після закінчення строку дії договору оренди.

Вищий господарський суд України переглядаючи рішення Господарського суду Львівської області у даній справі зазначив, що кошти, які ПАТ Іскра просить стягнути з ПАТ Львівгаз, отримані останнім в якості встановленого для нього регульованого тарифу за здійснення ним як субєктом природної монополії (реєстр НКРЕКП) діяльності з транспортування природного газу розподільними трубопроводами та постачання природного газу на території міста Львова і Львівської області, по-перше, є його прибутком, отриманим відповідно до вимог чинного законодавства і який не може бути витребувано відповідно до положень статті 1214 ЦК України, а по-друге, не є доходом отриманим саме від трубопроводу в розумінні частини 1 ст.1214 ЦК України.

Згідно ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судами попередніх інстанцій уже досліджувались дані обставини і їм уже була дана правова оцінка.

Позивач просить стягнути спірну заборгованість із відповідачів 1 та 2 , однак підтвердити документально, що дана сума була перерахована відповідачем 2 відповідачу 1 не зміг і в поясненнях наданих суду вимагав щоб суд перевірив перерахування цих сум.

Не заслуговує на увагу суду покликання позивача, що спірні кошти в силу ст.1212 ЦК України набуті без достатньої підстави, оскільки підтвердити документально цього не зміг.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз та відповідача-2: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про: стягнення 3 366 835,75 грн. - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення з врахуванням вихідних днів складено 12.09.2017р.

Суддя Запотічняк О.Д.