КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р. Справа№ 911/3148/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Кропивної Л.В.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання: Найченко А.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2017

про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2016

у справі № 911/3148/15 (суддя Рябцева О.О., Ярема В.А., Бацуца В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз»,

третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України»

про стягнення 10 448 800,00 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Пісний А.В. - представник (довіреність №10/00-57 від 30.05.2017);

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.01.2016 у справі №911/3148/15, яке залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.08.2016, позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» (надалі - ТОВ НВП «Білоцерківмаз», відповідач, боржник, заявник) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (надалі - ПАТ «Банк Форум», позивач, стягувач) 10 000 000,00 грн заборгованості по сплаті номінальної вартості облігацій та 448 800,00 грн заборгованості по виплаті відсоткового доходу за облігаціями за 12 відсотковий період; стягнуто з ТОВ НВП «Білоцерківмаз» в доход Державного бюджету України 73 080,00 грн судового збору.

12.06.2017 до Господарського суду Київської області надійшла заява ТОВ НВП «Білоцерківмаз» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2016.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.2017 заяву ТОВ НВП «Білоцерківмаз» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2016 у справі №911/3148/15 задоволено частково, відстрочено виконання рішення суду до 01.01.2018, в іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ПАТ «Банк Форум» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2017 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ НВП «Білоцерківмаз» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2016 у справі № 911/3148/15 відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду винесена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 апеляційну скаргу позивача прийнято до апеляційного провадження, та призначено її розгляд на 13.09.2017.

Відповідач та третя особа явку своїх уповноважених представників у судове засідання 13.09.2017 не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Вислухавши думку представника позивача, враховуючи, що відповідач та третя особа не повідомили суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції та не заявили клопотань про відкладення розгляду справи, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб.

У судовому засіданні 13.09.2017 представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав повністю, просив таку задовольнити, а ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2017 у справі № 911/3148/15 скасувати.

13.09.2017 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Обґрунтовуючи подану заяву, відповідач зазначає, що ТОВ НВП «Білоцерківмаз» перебуває у скрутному фінансовому становищі через складну політичну та економічну ситуацію в державі, ріст інфляції, постійну зміну курсу валют, відсутністю коштів у потенційних покупців, та відповідно, спад рівня реалізації власної продукції, яка має сезонний характер, оскільки продукцією є сільськогосподарська грунтообробна та кормозбиральна техніка. На думку заявника однією з причин зниження рівня продажу продукції ТОВ НВП «Білоцерківмаз» у 2017 році є затверджений комісією при Міністерстві економічного розвитку та торгівлі України перелік сільськогосподарської техніки українського виробництва, до якого включено і техніку, що виготовляється відповідачем, 20 % вартості якої компенсується за рахунок коштів державного бюджету, а тому доходи товариства напряму залежать від потенційних покупців, які очікують на початок дії цієї програми.

Відповідач також вказує, що стягнення з нього заборгованості за судовим рішенням призведе до неможливості виконання ним своїх зобов'язань перед кредиторами, неможливості сплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів, створить заборгованість по заробітній платі, спричинить масове вивільнення працівників підприємства, та як наслідок, може призвести до банкрутства товариства.

При цьому зауважив, що фінансова ситуація ТОВ НВП «Білоцерківмаз» поступово має стабілізуватися, оскільки відповідно до затвердженого Перспективного плану розвитку до 2020 року підприємством задекларовано та прогнозовано розробку, освоєння та подальшу реалізацію нової техніки, а з господарюючими суб'єктами вже укладено низку дилерських угод.

Заявник вважає, що дохід від реалізації техніки серійного виробництва надасть підприємству можливість у період відстрочення виконання рішення суду мати кошти на впровадження нової техніки, оплати податків та зборів, виплати заробітної плати та оплати витрат на виробництво, що дасть можливість відповідачеві виконати судове рішення та сплатити позивачеві заборгованість.

Відповідач просить суд врахувати ту обставину, що з дати відкриття виконавчого провадження ТОВ НВП «Білоцерківмаз» здійснило часткове погашення заборгованості з виконання наказу Господарського суду Київської області від 19.08.2016 №911/3148/15 на загальну суму 624 779,93 грн.

Задовольняючи частково заяву про відстрочку виконання судового рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що на момент розгляду даної заяви боржником частково погашена заборгованість за наказом Господарського суду Київської області №911/3148/15 від 19.08.2016 у сумі 624 779,93 грн, що свідчить про спрямованість дій боржника на погашення заборгованості перед позивачем; підприємство шляхом збільшення штату працівників розвивається для досягнення виробничих цілей, що підтверджується динамічними показниками, відображеними у звітах про фінансові результати ТОВ НВП «Білоцерківмаз» за 2016 рік у порівнянні з результатами за 2015 рік, а примусове виконання рішення суду Київської області від 12.01.2016 у справі №911/3148/15 може погіршити і так складне фінансове становище боржника та призвести до скорочення чисельності працівників та виробництва, затримки у виплаті заробітної плати.

Разом з тим, судом враховано ту обставину, яка має істотний вплив на господарську діяльність відповідача, а саме, затверджений комісією при Міністерстві економічного розвитку та торгівлі України Перелік вітчизняної техніки та обладнання для агропромислового комплексу (протокол засідання комісії №2 від 31.05.2017), вартість яких частково компенсується за рахунок коштів державного бюджету, до якого, згідно п.7 вказаного Переліку, входить сільськогосподарська техніка ТОВ НВП «Білоцерківмаз», оскільки механізм часткової компенсації покупцям вартості сільгосптехніки за рахунок бюджетний коштів не встановлений. Наведені обставини напряму впливають на зменшення рівня реалізації техніки відповідачем, адже потенційні покупці очікують на запровадження цього порядку реалізації відшкодування вартості.

Виходячи з наведеного, місцевий суд дійшов до висновку, що виконання судового рішення на даний час, за умови спаду рівня продажу техніки, призведе до більших збитків підприємства.

Водночас судом проаналізовано стан дебіторської заборгованості відповідача за 2015-2016 роки та відзначено, що її розмір зменшився на значну суму, що свідчить про позитивні результати ведення відповідачем поточної господарської діяльності.

Судом враховано, що попри збитковість відповідача, останній планує покращити свій фінансовий стан та погасити заборгованість після надання судом відстрочки, оскільки ним заплановано випуск та реалізацію нової техніки, яка не перебуває під арештом, від реалізації якої планує отримати кошти у сумі 229 824 000,00 грн, що підтверджується наданим суду Перспективним планом розвитку підприємства до 2020 року.

Оскільки відстрочка виконання рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2016 у справі № 911/3148/15 можлива лише до здійснення завершення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум», враховуючи при цьому інтереси вкладників банку, вимоги яких будуть задоволені за рахунок коштів, спрямованих відповідачем на погашення заборгованості за судовим рішенням, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для надання ТОВ НВП «Білоцерківмаз» відстрочки його виконання лише до 01.01.2018.

Наголошуючи на тому, що рішенням Фонду гарантування вкладів №840 від 26.05.2016 здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» продовжено лише до 15.06.2018, позивач заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на відсутність для цього правових підстав.

Як зазначає скаржник, надання відстрочки боржнику жодним чином не сприятиме покращенню його фінансового становища з огляду на накладення органом примусового виконання арешту на все майно боржника, а також кошти, які знаходяться на всіх рахунках у банківських установах, що виключає можливість його власнику розпорядитися вказаними активами на час відстрочки.

Позивач при цьому зауважив, що обов'язок боржника щодо сплати йому 10 448 800,00 грн виник більше двох років назад, а тому боржник мав достатньо часу для того, щоб погасити заборгованість.

Скаржник зазначив, що відсутність у боржника грошових коштів не може свідчити про неможливість виконання рішення суду з огляду на існування інших, крім звернення стягнення на грошові кошти, способів його виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, за рахунок належного боржнику майна, яке перебуває під арештом, накладеним органом примусового виконання у виконавчому провадженні №52150406.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, а доводи скаржника вважає обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Як роз'яснено у пункті 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.2. вказаної постанови визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарським процесуальним кодексом України ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За змістом наведеної норми, відстрочка виконання рішення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

На підтвердження скрутного фінансового становища підприємства заявником надано до суду Техніко-економічні показники по ТОВ НВП «Білоцерківмаз» за 2015-2016 роки (а.с.8), Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2015 рік, баланс (звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2015 року, Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) 2016 рік, баланс (звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2016 року (а.с 34-40).

З вказаних документів вбачається, що як дебіторська так і кредиторська заборгованість ТОВ НВП «Білоцерківмаз» станом на 31.12.2016 значно зменшились у порівнянні з їх розміром станом на 31.12.2015, що, на переконання колегії суддів, спростовує твердження заявника про погіршення фінансового стану в порівнянні з попередніми періодами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що вказані показники не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів, адже можуть свідчити як про позитивні, так і про негативні результати господарської діяльності, в залежності від причин, з якими були пов'язані такі коливання, при цьому зробити правильний висновок щодо відповідних обставин може лише експерт, надавши комплексний аудиторський висновок, звіт про проведення якого в матеріалах оскарження ухвали відсутній.

Водночас, з наданих документів вбачається, що збитки ТОВ НВП «Білоцерківмаз» за 2016 рік значно зросли у порівнянні з 2015 роком. Так, згідно звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2015 рік збитки склали 1 274 000,00 грн, а відповідно до звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2016 рік - 6 536 000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що надані документи можуть свідчити про наявність у відповідача збитків за результатами господарської діяльності, а не про існування виняткових обставин, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Так, відповідно до ст. 42 та абз. 5 ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

У розумінні статті 617 Цивільного кодексу України, випадкові обставини недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, наведені заявником обставини скрутного фінансового становища є наслідком його господарської діяльності, власного комерційного розрахунку та ризику, що не зумовлені об'єктивними та незалежними від нього обставинами.

На переконання колегії суддів, збиткова фінансова діяльність відповідача не є винятковим випадком у розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України, оскільки кожен учасник господарських відносин приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому.

Крім того, відповідач не наводить жодних обставин того, що виконання ТОВ НВП «Білоцерківмаз» своїх зобов'язань перед ПАТ «Банк Форум» матиме наслідком банкрутство підприємства, а лише вказує на погіршення свого фінансового стану, зменшення фонду оплати праці та чисельності працівників, затримки виплати заробітної плати.

Вказані обставини не є винятковими та такими, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення та не створюють загрози банкрутства боржника.

Посилання відповідача на сезонність попиту на сільськогосподарську техніку, виробником якої він є, колегія суддів також відхиляє як надумані з огляду на те, що невиконання боржником своїх зобов'язань тривало більше двох років, а тому не носило сезонний характер.

Твердження заявника про те, що сума, яка підлягає стягненню є досить великою і сплата одразу усієї суми може призвести до зупинки діяльності ТОВ НВП «Білоцерківмаз» та його неплатоспроможності, колегія суддів не вважає переконливими та обґрунтованими, оскільки відповідачем не було надано довідок про рух та залишок грошових коштів на рахунках, відкритих ТОВ НВП «Білоцерківмаз», з яких би вбачалась відсутність необхідної суми коштів для погашення заборгованості.

Разом з тим, увага суду звертається на те, що відсутність у боржника грошових коштів не може свідчити про неможливість виконання рішення суду з огляду на існування інших, крім звернення стягнення на грошові кошти, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» способів виконання рішення суду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 27.08.2015 у справі №910/5238/14.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, ТОВ НВП «Білоцерківмаз» має оборотні активи у вигляді запасів, що за загальним підсумком станом на 31.12.2016 складають 60 668 000,00 грн, з яких виробничі запаси 14 714 000,00 грн, незавершене виробництво - 12 656 000,00 грн, готова продукція 33 119 000,00 грн, що підтверджується балансом (звіт про фінансовий стан) станом 31.12.2016.

Крім того, при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 19.08.2016 у справі №911/3148/15 постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.10.2016 був накладений арешт на готову продукцію власного виробництва ТОВ НВП «Білоцерківмаз» у кількості 93 одиниць, загальною вартістю 17 442 916,00 грн, заборонено відчуження та використання описаного майна без згоди державного виконавця (а.с. 150-152).

Водночас, відповідно до постанови заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.10.2016 було описано та накладено арешт на 13 об'єктів нерухомого майна та 18 транспортних засобів (а.с. 147-149).

Отже, як правильно наголошує апелянт, виконання рішення у даній справі є можливим за рахунок майна боржника незалежно від наявності у нього грошових коштів та без створення для останнього загрози банкрутства.

Відповідно до п. 6 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

За приписами частини 4 статті 35 вказаного Закону арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається.

У пункті 18 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зазначено, що зупинення вчинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення.

Отже, доводи скаржника є обґрунтованими стосовно того, що у разі надання судом відстрочки виконання рішення, відповідач буде позбавлений права та можливості продавати або використовувати зазначену продукцію з метою покращення свого матеріального стану.

Крім того, як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, 16.09.2016 Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України був накладений арешт на все майно боржника в межах суми боргу, а 19.09.2016 - арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках у банківських установах, в тому числі тих, що будуть ним відкриті після винесення даної постанови про арешт (а.с. 155-159).

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що на період відстрочки виконання рішення у боржника не буде реальної можливості здійснювати підприємницьку діяльність та вживати заходів, спрямованих на покращення свого фінансового становища через відсутність законних підстав щодо розпорядження належними йому грошовими коштами на рахунках, у тому числі для виплати заробітної плати, сплати податків, оплати послуг контрагентів, закупівлі сировини, а наявність арешту, накладеного на все майно, унеможливлює реалізацію виготовленої продукції, за рахунок якої боржник має намір отримати заплановані прибутки.

Зважаючи на те, що арешти на кошти, розміщені на рахунках в банках накладені в межах суми боргу, відповідач зможе розпорядитися власними коштами лише у випадку, якщо на його конкретному банківському рахунку буде обліковуватись грошова сума, яка перевищує розмір боргу, і лише в межах тієї суми, яка перевищує розмір боргу, при цьому, грошова сума в розмірі боргу має перебувати на рахунку відповідача до закінчення терміну відстрочки без створення економічного результату.

Отже, за вказаних обставин відстрочка виконання рішення не може сприяти покращенню фінансового стану боржника.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що за вказаних обставин відстрочка виконання рішення сприятиме покращенню фінансового стану боржника, а наявні арешти не перешкоджатимуть відповідачеві виготовляти та реалізовувати нову техніку.

Крім того, як було зазначено вище, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен був врахувати, зокрема, матеріальні інтереси сторін.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» та делегування повноважень ліквідатора» № 840 від 26.05.2016 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум» на два роки по 15.06.2018 та продовжено строки повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Форум» (а.с. 128).

Діяльність банку під час здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом та який має пріоритет перед іншими нормами законодавства України під час ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною 5 статті 44 вказаного Закону передбачено, що ліквідація банку має бути завершена не пізніше двох років з дня початку процедури ліквідації банку. Фонд має право прийняти рішення про продовження ліквідації банку на строк до двох років з можливістю повторного продовження на строк до одного року.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 48 зазначеного Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено особливий порядок задоволення вимог кредиторів згідно встановленої черговості та неприпустимість задоволення кредиторських вимог поза межами ліквідаційної процедури.

Як зазначає позивач, борг ТОВ НВП «Білоцерківмаз» несе надважливе значення для загальної ліквідаційної маси ПАТ «Банк Форум», яка покликана задовольнити вимоги вкладників. Тобто, у своєчасному та повному задоволенні законних майнових вимог ПАТ «Банк Форум» до ТОВ НВП «Білоцерківмаз» існує конкретний суспільний інтерес, адже вказані кошти стануть джерелом для виконання банком своїх зобов'язань перед вкладниками, відтак, колегія суддів вважає, що надання відстрочки порушить інтереси вкладників банку, вимоги яких мають бути задоволені, в тому числі, за рахунок погашення заборгованості боржника.

Посилання відповідача на несприятливу ситуацію на валютному ринку, неефективну політику уряду, зокрема, відсутність запровадженого на законодавчому рівні механізму 20-відсоткової компенсації аграріям вартості сільськогосподарської техніки також не можуть бути підставою для надання відстрочки виконання рішення суду, оскільки інтереси вкладників та інших кредиторів банку не повинні ставитись у залежність від ризиків господарської діяльності ТОВ НВП «Білоцерківмаз».

Колегія суддів також враховує ту обставину, що з моменту прийняття Вищим господарським судом України постанови від 10.08.2016, якою рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2016 у справі №911/3148/15 залишено без змін, минув рік, проте, на момент розгляду зазначеної заяви рішення залишається невиконаним.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, кошти в сумі 624 779,93 грн були сплачені боржником під час виконання рішення суду в межах виконавчого провадження, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень та меморіальних ордерів, в яких зазначено призначення платежу: «стягнення за наказом Господарського суду Київської області № 911/3148/15 від 19.08.2016 на користь ПАТ «Банк Форум» (а.с. 24-27), разом з тим, як вірно зауважив апелянт та вбачається з матеріалів оскарження ухвали, отримувачем коштів у зазначених первинних бухгалтерських документах вказано Державну казначейську службу.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 розділу VI Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

З наданих апелянтом копій платіжних доручень вбачається, що станом на 03.08.2017 з рахунку Державної казначейської служби на рахунок ПАТ «Банк Форум» надійшло коштів на загальну суму 564 207, 09 грн (а.с. 160-164 ), отже, станом на час винесення оскаржуваної ухвали рішення залишається невиконаним на суму 9 884 592,91 грн.

Підсумовуючи наведене, судова колегія вважає, що відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рішення суду буде виконаним за умови надання заявнику відстрочки не навів, а його пояснення щодо власної стратегії по погашенню заборгованості після надання відстрочки колегія суддів відхиляє з огляду на те, що здійснення останнім підприємницької діяльності, зокрема, випуску нової техніки, за наявності арешту на все його майно та грошові кошти, буде неможливим.

Крім того, наданий відповідачем перспективний план розвитку підприємства до 2020 року суд апеляційної інстанції не може визнати належним доказом, оскільки такий ґрунтується на його власних припущеннях щодо ймовірного отримання ним у майбутньому прибутків, при цьому джерел надходження зазначених у ньому фінансових показників не зазначено.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 №475/97-ВР).

Колегія суддів зважає на п. 1 статті 6 §1 Конвенції, яка гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду».

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження стягнення грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які беруть участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача, що може призвести до негативних наслідків для нього.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 21.12.2016 у справі №910/10547/15.

Відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

На противагу наведеному, в оскаржуваній ухвалі господарський суд не навів переконливих доводів щодо наявності виняткових обставин у розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України, які б слугували підставою для відстрочки виконання судового рішення.

Відповідачем не доведено наявності виключних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. В матеріалах справи відсутні докази тяжкого фінансового стану підприємства, не надано доказів загрози банкрутства.

Разом з тим, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень та не є обставиною, що утруднює їх виконання.

Вищевказане свідчить про передчасність висновку місцевого господарського суду про наявність достатніх підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення у даній справі.

Водночас, місцевий господарський суд, надаючи відстрочку виконання судового рішення строком до 01.01.2018, не навів обґрунтування того, що після закінчення цього строку фінансовий стан боржника покращиться і останній матиме змогу погасити заборгованість перед позивачем. Тобто відстрочка виконання рішення строком до 01.01.2018 нічим не обумовлена, жодних доказів на підтвердження того, що рішення суду буде виконаним за умови надання заявнику відстрочки на вказаний термін матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення заяви, а тому визнає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2016 у справі №911/3148/15 до 01.01.2018 помилковими.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Банк Форум» підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 04.08.2017 у справі №911/3148/15 - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ НВП «Білоцерківмаз» про відстрочку виконання судового рішення.

При цьому, судовий збір у зв'язку з задоволенням апеляційної скарги, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 43, 99, 101-106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2017 у справі № 911/3148/15 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2017 у справі № 911/3148/15 скасувати.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2016 у справі № 911/3148/15.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, бульвар 1-го Травня, будинок 13, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 7, ) 1 600 (одну тисячу шістсот) грн 00 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним господарським судом.

5. Матеріали справи № 911/3148/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Л.В. Кропивна

Г.А. Жук