ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 вересня 2017 року № 912/2643/17

Суддя господарського суду Кіровоградської області Тимошевська В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс"

про стягнення 16 900,82 грн

ВСТАНОВИВ:

Вільшанська районна державна адміністрація Кіровоградської області звернулась до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 08.09.2017, яка містить вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" заборгованості за договором поставки № 121 від 13.12.2016 в сумі 16 900,82 грн, з яких: 14 942,50 грн основного боргу та 1 958,32 грн пені.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України).

Законом України "Про судовий збір", в редакції на дату подання позовної заяви, встановлено наступний розмір та порядок сплати судового збору за подання позовних заяв до господарських судів:

- із позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на рівні 1600,00 грн.

Однак, заявником не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі за поданою позовною заявою.

Разом з тим, у позовній заяві міститься клопотання Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області про зменшення суми судового збору до 1 470,00 грн або звільнення від його сплати через відсутність необхідної суми коштів на рахунку позивача.

При розгляді поданого клопотання господарський суд враховує наступне.

У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз змісту зазначеної норми свідчить про те, що суд наділений правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин.

При цьому, обов'язок доведення виключних обставин для задоволення клопотання про звільнення сплати судового збору покладається на позивача.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому також вказано, що оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Звільнення позивача від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/2015 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)" за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Враховуючи викладене та роз'яснення п. 3.1. постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України суд вважає, що відсутність коштів на рахунку не може вважатися виключними та достатніми обставинами для звільнення позивача від сплати судового збору.

Таким чином, доводи, наведені позивачем в якості підстави для звільнення його від сплати судового збору, не можуть вважатись виключними та поважними в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Крім цього, господарський суд враховує положення пункту 2 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України, в яких закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, наведені позивачем обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних правових підстав для задоволення клопотання останнього про відстрочення сплати судового збору.

Відсутність доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Додатково господарський суд повідомляє заявника, що клопотання про вжиття заходів про забезпечення позову судом не розглядається у зв'язку з поверненням позовної заяви.

Разом з цим, господарський суд звертає увагу заявника, що Законом України "Про судовий збір", встановлено, що за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при повторному зверненні з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень позивачу слід врахувати викладене вище.

Крім того, частина 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України визначає, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, вказана стаття встановлює процесуальний обов'язок позивача щодо надіслання копій позовної заяви та доданих до неї документів з описом вкладення.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви повинні додаватись документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 5 березня 2009 року, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належними доказами відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами є опис вкладення в поштовий конверт з підписом працівника поштового зв'язку та відбитком календарного штемпеля, а також документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Разом з цим, як доказ направлення такої позовної заяви позивач прикладає до останньої лише фіскальний чек органу поштового зв'язку від 08.09.2017. Опис, вкладення у надісланий лист з переліком документів, що ним направленні відсутній.

Господарський суд враховує, що прикладений позивачем фіскальний чек не містить відомостей щодо переліку документів, які направлені відповідачу.

Будь-які інші докази, які б підтверджували вручення відповідачам примірників позовної заяви іншим шляхом, відсутні.

Таким чином, позивачем в порушення вимог законодавства щодо встановленого порядку надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів не додано належних доказів, які б свідчили про відправлення таких документів відповідачеві.

За таких обставин, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Враховуючи викладене, позовна заява Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 08.09.2017 підлягає поверненню без розгляду на підставі пунктів 4 та 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Враховуючи викладене та керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області про зменшення суми судового збору або звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 08.09.2017 (вх. № 2643/17 від 11.09.2017) та додані до неї документи, повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку та строк, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити Вільшанській районній державній адміністрації Кіровоградської області за адресою: 26600, Кіровоградська область, смт. Вільшанка, вул. Центральна, 40 та Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" за адресою: 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Соборна, 43.

Суддя В.В.Тимошевська