РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017Справа №910/10986/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Стайл-центр"
до відповідачаПублічного акціонерного товариства "БГ Банк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаПриватне підприємство "Селтік"
провизнання договору недійсним
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаШипов К.Ю. - представник
від відповідачаКоваленко Н.В. - представник
від третьої особине з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стайл-центр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" про визнання договору оренди нежитлових приміщень №12600 від 01.11.2013 недійсним.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на відсутність у відповідача під час укладення 01.11.2013 договору оренди №12600 нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 правових підстав для розпорядження таким приміщенням, оскільки об'єкт оренди відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.05.2017 належить на праві власності згідно договору № 982 від 09.08.2005 Приватному підприємству "Селтік" (08.04.2013 були внесені відповідні відомості до реєстру), що на думку позивача свідчить про те, що власником приміщення з 2005 року і по теперішній час є саме Приватне підприємство "Селтік". Отже, позивач стверджує, що спірний договір є таким, що укладений внаслідок обману, та підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/10986/17, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне підприємство "Селтік", розгляд справи призначено на 27.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 27.07.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача та третьої особи, ненаданням відповідачем та третьою особою витребуваних судом документів, враховуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 28.08.2017.

В судовому засіданні 28.08.2017 оголошено перерву до 06.09.2017.

Також, в судовому засіданні 28.08.2017 судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/10986/17 до розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 у справі № 826/26802/15, якими частково задоволено позов ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: Публічне акціонерне товариство "БГ Банк" (зміна найменування з Публічного акціонерного товариства "Банк Перший"), Приватне підприємство "Селтік" та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 6851995 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 13491,3 кв.м. за ПАТ "Банк Перший" , та всі послідуючі/пов'язані індексні номери про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у зв'язку з тим, що розгляд зазначеної справи в касаційній інстанції не перешкоджає розгляду справи №910/10986/17 по суті. Інших підстав для вчинення наведеної процесуальної дії, що відповідали б приписам ст. 79 Господарського процесуального кодексу України відповідачем не повідомлено.

Представник позивача у судовому засіданні 06.09.2017 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.09.2016 проти заявлених позовних вимог заперечив. У відзиві на позов відповідач зазначив про те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 11.04.2017 у справі № 826/26802/15, було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи - Публічне акціонерне товариство "БГ Банк", Приватне підприємство "Селтік" та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 6851995 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 13491,3 кв.м за Публічним акціонерним товариством "Банк Перший", , та всі послідуючі/ пов'язані індексні номери про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень. При цьому, судами було встановлено, що 30.09.2013 державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Рябоконь О.І. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №6851995 та внесено відповідні відомості про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (літ. Е), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, за Публічним акціонерним товариством "Банк Перший" (зміна найменування на Публічне акціонерне товариство "БГ Банк"), оскаржуване рішення було прийняте за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Перший" на підставі договору іпотеки від 29.02.2008 укладеного між Приватним підприємством "Селтік" та Публічним акціонерним товариством "Банк Перший". Отже, як зазначив відповідач, оскільки судами було скасовано, а не визнано недійсним зазначене рішення державного реєстратора у період з 30.09.2013 по 24.04.2017 відповідач був власником об'єкту оренди та набув прав та обов'язків орендодавця за оспорюваним правочином на відповідних правових підставах.

Представник третьої особи в судове засідання, призначене на 06.09.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про проведення судового засідання третя особа була повідомлена належним чином. В попередніх судових засіданнях представник третьої особи в усних поясненнях по суті спору заявлені позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2013 між Публічним акціонерним товариством "Банк Перший", зміна найменування на Публічне акціонерне товариство "БГ Банк" (надалі - відповідач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стайл-центр" (надалі - позивач, орендар) було укладено договір оренди нежитлових приміщень №12600 (надалі - договір), відповідно до умов орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно, яке належить орендодавцеві на підставі права власності, а саме (п.1.1): нежитлове приміщення, що складається з 4-х кімнат, загальною площею 126 кв.м, які розміщені на першому поверсі у будівлі орендодавця, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для розміщення офісу (п.1.1.1), строк оренди за цим договором починається з моменту підписання акту прийому - передачі майна орендарю та закінчується 31.12.2014 (п.1.2), орендодавець гарантує, що на момент укладання договору орендоване майно не є проданим, переданим в оренду іншим особам, не знаходиться під арештом, судових справ у відношенні цього майна не має (п.1.3), усі правовідносини, що виникають з цього договору або пов'язані із ним, у тому числі пов'язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення договору, регламентуються цим договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства, а також застосовними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості (п.8.1).

01.11.2013 було підписано акт приймання - передачі майна в оренду відповідно до якого представник орендодавця передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2, для розміщення офісу.

В подальшому, відповідно до підписаних між сторонами додаткових договорів строк дії договору неодноразово продовжувався.

Відповідно до повідомлення за вих.№18/00/01-204 від 17.05.2017 відповідач проінформував позивача про наявність судового спору щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.05.2017 об'єкт нерухомого майна - нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), загальною площею 13491,3 кв.м за адресою АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності за договором № 982 від 09.08.2005 Приватному підприємству "Селтік" (08.04.2013 були внесені відповідні відомості до реєстру).

Відповідно до ч. 1 ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до ч.3 - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, відповідно до ч.4 - правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, відповідно до ч.5 - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним (ч. 1 ст. 230 Цивільного кодексу України).

Пунктом 3.10 Постанови №11 від 29.05.2013 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230 - 233 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності, заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб'єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним договору оренди №12600 нежитлових приміщень від 01.11.2013 по АДРЕСА_2 внаслідок відсутності у відповідача правових підстав для розпорядження таким приміщенням.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 11.04.2017 у справі № 826/26802/15 було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи - Публічне акціонерне товариство "БГ Банк", Приватне підприємство "Селтік" та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 6851995 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 13491,3 кв.м за Публічним акціонерним товариством "Банк Перший" (зміна найменування на Публічне акціонерне товариство "БГ Банк"), , та всі послідуючі/ пов'язані індексні номери про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень. При цьому, судами було встановлено, що 30.09.2013 державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Рябоконь О.І. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №6851995 та внесено відповідні відомості про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (літ. Е), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, за Публічним акціонерним товариством "Банк Перший", правонаступником якого є відповідач, оскаржуване рішення було прийняте за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Перший" на підставі договору іпотеки від 29.02.2008 укладеного між Приватним підприємством "Селтік" та Публічним акціонерним товариством "Банк Перший".

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.05.2017 нежиле приміщення хімічного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 13491,3 кв.м належить на праві приватної власності згідно договору № 982 від 09.08.2005 Приватному підприємству "Селтік".

Той факт, що власником приміщення з 2005 року і по теперішній час є саме Приватне підприємство "Селтік", відповідачем належними і допустимими доказами не спростований.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна вимога відповідача за вих.№199 від 15.05.2017 надіслана в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку" Приватному підприємству "Селтік" про усунення порушення основного зобов'язання за кредитним договором №11 від 29.02.2008 та договором іпотеки від 29.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою А.М. 29.02.2008 за реєстровим №1145, в якій відповідач зазначає, що вищезазначені рішення судів та наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи свідчать про те, що процедура позасудового врегулювання, визначена ст. 36 Закону України "Про іпотеку" не закінчена та триває досі і вимагає усунути порушення кредитного договору №11 від 29.02.2008 та договору іпотеки від 29.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою А.М. 29.02.2008 за реєстровим №1145 та сплатити у строк не пізніше 30 календарних днів від дня отримання цієї вимоги всю суму заборгованості, а в разі невиконання зазначених вимог Публічним акціонерним товариством "БГ Банк" буде прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки одним із способів позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки, шляхом прийняття (набуття) у власність нерухомого майна - нежитлового приміщення хімічного цеху за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 13491,3 кв.м.

Отже, враховуючи те, що в матеріалах справи не міститься будь-яких належних та допустимих доказів існування у відповідача станом на дату укладення договору правових підстав для розпорядження приміщенням по АДРЕСА_2, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про визнання недійсним договору оренди нежитлових приміщень №12600 від 01.11.2013, який укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк Перший" (зміна найменування на Публічне акціонерне товариство "БГ Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стайл-центр" з підстав його невідповідності вимогам закону.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у зв'язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Визнати недійсним договір оренди нежитлових приміщень №12600 від 01.11.2013, який укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк Перший" (зміна найменування на Публічне акціонерне товариство "БГ Банк") (04112, м.Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48, ідентифікаційний код 20717958) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стайл-центр" (02099, м. Київ, вул. Ю.Шевельова, будинок 49/20, кв. 165, ідентифікаційний код 35660734).

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" (04112, м.Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48, ідентифікаційний код 20717958) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стайл-центр" (02099, м. Київ, вул. Ю.Шевельова, будинок 49/20, кв. 165, ідентифікаційний код 35660734) 1600 (одна тисяча шістсот) 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.09.2017

Суддя Ю.М. Смирнова