ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 року Справа № 912/2309/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.О. (доповідач),

суддів: Березкіна О.В., Іванов О.Г.

Секретар судового засідання Манчік О.О.

За участю прокурора Слюсар Я.В., довіреність №05/2-1176 вих -15 від 08.04.2015р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №04-4/1329 від 24.01.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 01.04.2017 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу сільськогосподарського кооперативу "Україна" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.04.2017 у справі № 912/2309/15

за позовом заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області, м. Кропивницький

до відповідача: сільськогосподарського кооперативу "Україна", с. Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області

про стягнення 46 989,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 24.04.2017 (суддя: Вавренюк Л.С.) позов задоволено. Стягнуто з сільськогосподарського кооперативу "Україна" збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу в сумі 46 989,37 грн. на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, зарахувавши кошти до спеціального фонду Державного бюджету України, спеціальних фондів місцевих бюджетів Кіровоградської обласної ради та Млинківської сільської ради Онуфріївського району (в наступних частинах, з яких: 30 відсотків - до спеціального фонду Державного бюджету України; 20 відсотків - до спеціального фонду обласного бюджету Кіровоградської обласної ради; 50 відсотків - до спеціального фонду Млинківської сільської ради Онуфріївського району), перерахувавши кошти за вказаними реквізитами: рахунок 0371, одержувач коштів Онуфріївське УК, МФО 823016, код одержувача 37824388, код бюджетної класифікації 24062100.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив про відсутність обєктивного розрахунку використаної води в період від дня закінчення строку дії попереднього дозволу та до часу проведення перевірки, оскільки в наданих позивачем розрахунках є розбіжність в обсягах використаної води: 754,50куб.м проти 712,5 куб.м

Також посилається на невідповідність ОСОБА_3, згідно якої нараховано збитки, нормам чинного законодавства.

Крім того, скаржник зазначив, що після закінчення дії дозволу від 24.11.2010р. він, відповідач, продовжував користуватись водою поза межами дії цього дозволу, але не самовільно, а через зволікання з видачею йому нового дозволу, матеріали на отримання якого перебували на розгляді природоохоронних органів.

Скаржник також зазначив, що ним при системному аналізі законодавства про правомірність участі прокурора в господарському судочинстві при розгляді справ даної категорії отримано безспірні докази відсутності підстав для втручання прокурора в ситуацію, що склалася між сторонами.

Прокурор та позивач у відзивах на апеляційну скаргу просили рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 04.09.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення представників сторін та прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, на підставі направлення на проведення планової перевірки від 11.04.2014 р. № 412/14 (а.с. 29 том 1) державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Екологічної інспекції 14.04.2014 р. проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами СК "Україна".

В ході перевірки перевіряючими встановлено, зокрема, що відповідачем не оформлено дозвіл на спеціальне водокористування при заборі води з артсвердловини № 1 та № 2, що є порушенням вимог ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України; відповідачем не ведеться журнал обліку кількості забраної води з артсвердловин, що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України.

За результатами перевірки посадовими особами позивача складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами СК "Україна" за № 129 (далі - ОСОБА_4 перевірки, а.с. 45-50 том 1), у якому крім перелічених та інших виявлених порушень, також зазначено, що СК "Україна" під час перевірки надано перевіряючим журнал обліку кількості води, яка забиралась підприємством до 30.12.2013 р. (а.с. 43-44 том 1) та державна статзвітність за формою № 2 -ТП (водгосп) за IV квартал 2013 року (а.с. 42 том 1). Протягом 2014 року журнал обліку кількості води, яка забирається з артсвердловин не ведеться. Державна статзвітність за формою № 2-ТП (водгосп) за І квартал 2014 року СК "Україна" не подавалась.

ОСОБА_4 перевірки був підписаний представником відповідача - головою СК «Україна» ОСОБА_3 без будь-яких зауважень, також ним було отримано примірник зазначеного ОСОБА_4.

За результатами перевірки на підставі встановленого порушення позивачем видано обов'язковий до виконання припис від 14.04.2014 р. № 107, згідно якого СК "Україна", зокрема, приписано: у строк до 15.06.2014 р. оформити дозвіл на спеціальне водокористування при заборі води з артсвердловин № 1 та № 2; в повному обсязі вести облік кількості забраної води з артсвердловин (а.с. 41 том 1).

Припис Екологічної інспекції від 14.04.2014 р. № 107 прийнято до виконання головою СК "Україна", про що свідчить його особистий підпис на документі.

14.04.2014 р. за фактами виявлених порушень державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища складено протоколи № 008838 та № 008839 про вчинення завідуючим майстернею СК "Україна" ОСОБА_5 (далі - посадова особа відповідача) адміністративних правопорушень (а.с. 30, 33 том 1), на підставі яких винесено постанову за № 008838 про накладення на зазначену посадову особу відповідача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 136,00 грн. за виявлений факт відсутності журналу обліку води, яка забирається з водного об'єкта та постанову та постанову за № 008839 про накладення на ОСОБА_5 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 102,00 грн. за порушення права державної власності на воду, а саме: самовільне користування водою з артезіанської свердловини без дозволу на спеціальне водокористування (а.с. 31, 34 том 1).

Матеріалами справи підтверджується, що посадовою особою відповідача, що була притягнута до адміністративної відповідальності, добровільно сплачені суми штрафів, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними доказами та не заперечується самим відповідачем (а.с. 32, 35 том 1).

24.04.2014 р. позивач звернувся до відповідача з претензією за № 08-8/1122, в якій зазначив про те, що перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства від 14.04.2014 р. встановлено, що в період з 01.01.2014 р. по 14.04.2014 р. СК "Україна" експлуатує артсвердловину № 1 "Олійниця" без дозволу на спеціальне водокористування. ОСОБА_6 перевірки від 14.04.2014 р. та довідки, наданої СК "Україна" від 16.04.2014 р. № 89 в період з 01.01.2014 р. по 14.04.2014 р. без дозволу на спеціальне водокористування здійснено забір 52 куб. м. води з артсвердловини № 1 "Олійниця" для напування тварин на свинофермі, що є порушенням вимог ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", п. 9 ст. 44 та ст. ст. 48, 110, 111 Водного кодексу України. Внаслідок використання підземної води без відповідного дозволу державі заподіяно збитки на суму 3429,40 грн., які розраховано по формулі (23) п. 9 ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання природних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 р. № 389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 15.07.2011 №881/19619 (далі ОСОБА_3). Враховуючи викладене, Екологічна інспекція просить відшкодувати збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного водокористування в сумі 3429,40 грн. Додатком до претензії є розрахунок розміру збитків на суму 3429,40 грн. (а.с. 37, 39 том 1).

29.04.2014 р. на виконання претензії позивача відповідачем в добровільному порядку згідно платіжного доручення № 1018 відшкодовано збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного водокористування в сумі 3429,40 грн. (а.с 40 том 1).

06.05.2014 р. позивачем направлено відповідачу претензію за № 08-8/1246, з якої вбачається, що згідно акту перевірки від 14.04.2014 р. та статистичної звітності 2-ТП (водгосп) СК "Україна" в період з 05.11.2013 р. по 30.12.2013 р. без дозволу на спеціальне водокористування здійснено забір 712,5 куб м. води з артсвердловини № 1 "Олійниця" для напування тварин на свинофермі, що є порушенням вимог ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", п. 9 ст. 44 та ст. ст. 48, 110, 111 Водного кодексу України. Внаслідок використання підземної води без відповідного дозволу державі заподіяно збитки на суму 46 989,37 грн., які розраховано по формулі (23) п. 9 ОСОБА_3, які Екологічна інспекція просить відшкодувати в добровільному порядку. Додатком до претензії є відповідний розрахунок збитків (а.с. 38, 36 том 1).

Листом від 16.05.2014 р. № 109 відповідач зазначив, що не визнає вимоги претензії від 06.05.2014 р. № 08-8/1246, оскільки дозвіл на спеціальне водокористування не отримано по незалежних від відповідача причинах. Орган, що видав СК "Україна" дозвіл на спеціальне водокористування, не припиняв цього права, а, отже, нарахована сума збитків в сумі 46 989,37 грн. відшкодуванню відповідачем не підлягає (а.с. 27 том 1).

Листом від 10.06.2014 р. № 08-8/1544, Екологічна інспекція повідомила відповідача, що претензія від 06.05.2014 р. № 08-8/1246 є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню (а.с. 26).

Сума збитків в сумі 46 989,37 грн. відповідачем сплачена не була, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України.

Так, частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. У деліктних зобов'язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявністю вини заподіювача шкоди.

Зобов'язанням із заподіяння шкоди є цивільно-правове зобов'язання, за якого потерпілий має право вимагати від особи, що заподіяла шкоду, цілковитого відшкодування протиправно заподіяної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення збитків, які завдані державі внаслідок самовільного водокористування (підземні води), розмір відшкодування яких розраховано Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області відповідно до ОСОБА_3.

Відповідно до ст.151 ГК України суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Так, порядок видачі, переоформлення та анулювання дозволу на спеціальне водокористування (дозвіл) регламентовано Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", а також Порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування (постанова Кабінету Міністрів України № 321 від 31 березня 2002 року) та Положенням про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів (постанова Кабінету Міністрів України № 459 від 10 серпня 1992 року) в частині, що не суперечить вказаному Закону.

Стаття 2 Водного кодексу України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об'єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Тобто, прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

З пункту 9 статті 44 Водного кодексу України вбачається, що водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне використання водних ресурсів лише за наявності дозволу.

Відповідно до положень статей 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Нормами статті 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" також передбачено, що в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

ОСОБА_6 зі ст.110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Нормами статті 111 Водного кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Відповідно до статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

ОСОБА_6 статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Частиною 4 статті 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" встановлено, що строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 4 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 13 березня 2002 року, клопотання водокористувачів розглядаються, а дозволи видаються в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання.

Як правильно встановлено господарським судом, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Кіровоградській області 24.11.2010 р. було видано відповідачу дозвіл на спеціальне водокористування № 10981 з терміном дії до 04.11.2013 р. на свердловини № 1 в с. Млинок, № 3 в с. Миколаївка, № 5 в с. Морозівка, № 6 в с. Млинок на сільськогосподарські та виробничі потреби, скид зворотних вод у вигріб та на поля заорювання (а.с. 51-57 том 1).

У зв'язку із закінченням терміну дії зазначеного дозволу, 22.10.2013 р. СК "Україна" на адресу Державної служби геології та надр України було направлено матеріали щодо погодження та отримання дозволу на спеціальне водокористування (підземними водами) за вих. № 181 від 22.10.2013 р.; 14.01.2014 р. Державна служба геології та надр України повідомила про опрацювання листа про погодження умов та отримання дозволу на спеціальне водокористування та про те, що відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. № 321, з метою забезпечення охорони підземних вод від виснаження та забруднення Держгеонадра України направляють пакет документів до ДП "Центрукргеологія" м. Черкаси для вивчення та надання пропозицій. Держгеонадра України просили ДП "Центрукргеологія" розглянути зазначений лист та надати у десятиденний термін пропозиції щодо можливості погодження у формі рекомендацій (вих. № 212/10/10-14 від 14.01.2014 р.). Однак, як зазначив відповідач, до часу проведення перевірки, СК "Україна" не отримано від Держгеонадра України відповіді на лист від 22.10.2013 р.

Тобто, за твердженням відповідача, на час перевірки він не міг отримати дозвіл на спеціальне водокористування хоча і виконав всі обов'язки, передбачені чинним законодавством.

Видача дозволів на спеціальне водокористування врегульована постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. № 321 "Про затвердження порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.1992 р. № 459" (далі - Порядок).

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 зазначеного Порядку, дозволи видаються у разі використання води водних об'єктів: загальнодержавного значення - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями; місцевого значення - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими держадміністраціями.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Дозволи видаються на підставі заявки юридичної або фізичної особи з обґрунтуванням потреби у воді. Видача дозволів погоджується: у разі використання поверхневих вод - з Держводагентством; у разі використання підземних вод - з Держгеонадрами; у разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних, - з МОЗ.

Дозволи видаються органами, що зазначені у пункті 2 цього Порядку, протягом тридцяти календарних днів з дня подання в установленому порядку заявки. Органи, зазначені у пункті 2 цього порядку, протягом п'яти календарних днів з дня надходження заявки на отримання дозволу на спеціальне водокористування надсилають завірені ними копії відповідних документів до Держводагентства, у разі використання підземних вод - до Держгеонадр, у разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних, - до МОЗ. Центральні органи виконавчої влади, зазначені в абзаці другому цього пункту, протягом п'ятнадцяти календарних днів з дня одержання копій документів надають безоплатно органам, що приймають рішення про видачу дозволу на спеціальне водокористування, свої висновки щодо можливості його видачі.

Тобто, відповідач мав звернутись з відповідною заявою та доданими до неї документами до уповноваженого органу - Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації.

Відповідач, в порушення вимог чинного законодавства, 22.10.2013 р. звернувся до Державної служби геології та надр України, яка в свою чергу направила пакет документів до ДП "Центрукргеологія" для вивчення та надання пропозицій листом від 14.01.2014 р. № 212/10/10 (а.с. 188-189 том 1, а.с. 32-43, 47-54, 61 том 2).

Вказане вище свідчить про звернення відповідача за отриманням дозволу до неналежного державного органу.

Господарським судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що лише 12.06.2014 р. через сектор надання адміністративних послуг Онуфріївської районної державної адміністрації відповідач звернувся до уповноваженого органу - Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації із заявою від 10.06.2014 р. за № 117 про видачу дозволу на спеціальне водокористування (а.с. 107, 108 том 2).

Листом від 01.07.2014 р. за № 01-15/2309/6.1/1 Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації повідомив державного реєстратора Онуфріївської райдержадміністрації та СК "Україна", що рішення стосовно видачі дозволу на спеціальне водокористування (або відмови у його видачі) буде прийняте департаментом після отримання відповідних висновків Кіровоградського обласного управління водних ресурсів Державної служби геології та надр України, про що буде невідкладно повідомлено заявника та державного адміністратора Онуфріївської райдержадміністрації (а.с. 120 том 2).

16.07.2014 р. Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Кіровоградській області, в межах визначеного чинним законодавством тридцятиденного строку з дня надходження відповідної заяви та доданих до неї документів, надано відповідачу дозвіл на спеціальне водокористування Укр № 110 з терміном дії до 09.07.2019 року (далі - новий дозвіл, а.с. 109-110 том 2).

Враховуючи наведене, колегія суддів підтримує висновок господарського суду про те, що з 05.11.2013 р. - дня закінчення дії попереднього дозволу на спеціальне водокористування відповідачем здійснювалось самовільне (без спеціального дозволу) користування водними ресурсами, оскільки дозвіл на спеціальне водокористування від 24.11.2010 р. припинив свою дію, а новий дозвіл на період перевірки відповідачем (14.04.20014 р.) отриманий не був.

Позивачем на підставі акту перевірки від 14.04.2014 р., статистичної звітності 2-ТП (водгосп) та журналу обліку водоспоживання СК "Україна" (а.с. 43-44 том 1) було здійснено розрахунок розміру збитків, заподіяних внаслідок самовільного водокористування. Розмір збитків розраховано відповідно до ОСОБА_3, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.07.2009 р. №389).

Відповідно до пунктів 1.2, 1.4 ОСОБА_3 встановлюється порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі, зокрема, самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)). ОСОБА_7 застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства, (в редакції, чинній на час проведення розрахунку збитків).

ОСОБА_6 розділу IX ОСОБА_7, розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) здійснюється за формулою Зсам (забір самовільний) = 100 х W х Тар, (23). Фактичний об'єм води, що використаний самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання.

Відповідно наданого позивачем розрахунку сума збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу, становить 46989,37грн.

Вказаний розрахунок визнаний апеляційним судом правомірним та обгрунтовано задоволеним судом першої інстанції.

Що стосується доводів відповідача про відсутність обєктивного розрахунку використаної води в період від дня закінчення строку дії попереднього дозволу та до часу проведення перевірки, оскільки в наданих позивачем розрахунках є розбіжність в обсягах використаної води: 754,50куб.м проти 712,5 куб.м, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається з розрахунку, Екологічна інспекція у Кіровоградській області при нарахуванні розміру збитків було застосовано формулу Зсам (забір самовільний) = 100 х W х Тар, (23).

Позивачем була врахована арифметична помилка, допущена відповідачем в журналі обліку водоспоживання (водовідведення) побічними методами. Так, відповідачем використано без дозволу на спеціальне водокористування 758 куб. м. (450 + 308), тоді як при додаванні показників графи журналу "Витрата води за звітний період" за період з 02.12.2013 р. по 30.12.2013 р. об'єм використаної води фактично складає 304,5 кум. м.

Позивачем згідно формули, встановленої Методикою нараховано збитки в розмірі 46989,37 грн. за період з 05.11.2013 р. по 30.12.2013 р. на об'єм забраної води, який складає 712,5 куб. м., тоді як фактичний об'єм спожитої СК "Україна" без дозволу на спеціальне водокористування складає 754,50 куб.м. (450 + 304,5), тобто розмір збитків, пред'явлених до стягнення, є меншим від фактично спричинених.

Також безпідставні твердження відповідача про невідповідність ОСОБА_7, згідно якої нараховано збитки, нормам чинного законодавства, оскільки ОСОБА_7 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів було затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.07.2009 р. №389 , вона зареєстрована в Міністерстві юстиції України і саме ця ОСОБА_7 підлягає застосуванню до спірних правовідносин між сторонами у даній справі.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для втручання прокурора в ситуацію, що склалася між сторонами відхиляються колегією суддів як необгрунтовані з врахуванням наступного.

Статтею 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб.

При цьому, прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених нормами Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99 у справі N 1-1/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Зміст поняття "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

ОСОБА_6 статті 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

При виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатися до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб (стаття 20 Закону України "Про прокуратуру").

Прокурор, звертаючись з позовом у даній справі, зазначив, що відповідно до ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обовязком держави.

Тобто, прокурор правомірно, у відповідності до вимог ст.29 ГПК України звернувся з відповідним позовом в інтересах держави у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не приймаються судом до уваги, оскільки не впливають на вирішення справи по суті.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського кооперативу "Україна" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.04.2017 у справі №912/2309/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов

Постанова виготовлена в повному обсязі 11.09.2017року.