ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ЗА СПРАВОЮ ПРО БАНКРУТСТВО

06.09.2017р. Справа № 905/2929/16

про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м.Маріуполь ()

за позовною заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сван-1, м.Черкаси ()

до боржника (відповідача) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м.Маріуполь ()

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р.

Суддя Тарапата С.С.

Представники:

від позивача (кредитора ТОВ «Сван-1») - ОСОБА_2 (за довіреністю);

від відповідача (боржника): не зявився;

від ТОВ Маг-Трейд: не зявився.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.10.16р. за результатами підготовчого засідання порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м.Маріуполь; введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, введена процедура розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів, розпорядником майна боржника призначений арбітражний керуючий ОСОБА_3

24.10.16р. за номером 36569 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м.Маріуполь.

За результатами попереднього засідання 27.12.16р. затверджено реєстр вимог кредиторів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м.Маріуполь.

Постановою господарського суду Донецької області від 09.02.17р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м.Маріуполь визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено ОСОБА_4

09.02.17р. за номером 40184 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет опубліковано повідомлення про визнання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м.Маріуполь банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

21.04.17р. до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сван-1, м.Черкаси до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг», м.Маріуполь №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р. (з додатками за переліком).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.04.17р. (суддя Тарапата С.С.) позовну заяву кредитора ТОВ Сван-1, м.Черкаси №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р. прийнято в межах справи про банкрутство ТОВ Агро Інжинірінг, м.Маріуполь; розгляд позовної заяви призначено на 24.05.17р.; ліквідатора зобовязано надати суду відзив на позовну заяву.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 24.05.17р. у звязку тривалим з перебуванням судді Тарапати С.С. на лікарняному справа №905/2929/16 передана на повторний автоматичний розподіл справ. На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу, справу №905/2929/16 передано на розгляд судді Чорненькій І.К.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.05.17р. (суддя Чорненька І.К.) справу №905/2929/16 про банкрутство ТОВ Агро Інжинірінг, м. Маріуполь в частині розгляду позовної заяви ТОВ Сван-1, м.Черкаси №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.2017р. до ТОВ Агро Інжинірінг, м. Маріуполь про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.2010р. прийнято до провадження; розгляд позовної заяви ТОВ Сван-1, м.Черкаси №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р. призначено на 20.06.17р.; ТОВ Сван-1 зобовязано надати суду довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо підприємства кредитора; ліквідатора зобовязано надати суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.06.17р. розгляд позовної заяви ТОВ Сван-1, м.Черкаси №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р. відкладено на 11.07.17 р.; відділ Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Маріупольської міської ради до дати судового засідання зобов'язано надати суду копії матеріалів реєстраційної справи ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м.Маріуполь () із належним чином оформленим супровідним листом з посиланням на справу №905/2929/16; ТОВ Сван-1 зобовязано надати суду довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо підприємства кредитора; ліквідатора зобовязано надати суду відзив на позовну заяву.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 22.06.17р. у звязку з виходом судді Тарапати С.С. з лікарняного та відкладенням розгляду позовної заяви на більш пізню дату, дотримання принципу незмінності складу суду, справа №905/2929/16 передана на повторний автоматичний розподіл справ. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу, справу №905/2929/16 передано на розгляд судді Тарапаті С.С.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.07.2017р. (суддя Тарапата С.С.) справу №905/2929/16 про банкрутство ТОВ Агро Інжинірінг, м. Маріуполь в частині розгляду позовної заяви ТОВ Сван-1, м.Черкаси №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. до ТОВ Агро Інжинірінг, м. Маріуполь про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р. прийнято до провадження; розгляд справи відкладено на 08.08.17р.; відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Миру, 85-А) зобовязано надати суду копії матеріалів реєстраційної справи ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агро Інжинірінг, м.Маріуполь (); ТОВ Сван-1 зобовязано надати суду довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо підприємства кредитора; інформаційну довідку з Державного реєстру нерухомого майна та обтяжень щодо власника спірного майна станом на липень-серпень 2017р.; ліквідатора зобовязано надати суду письмовий відзив на позовну заяву.

24.07.17р. до суду від відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Маріупольської міської ради надійшли пояснення №05.07-12/399 від 20.07.17р. в яких зазначено, що 04.05.16р. на підставі ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.04.16р. по справі №711/3223/16-к були вилучені оригінали документів з реєстраційної справи ТОВ Агро Інжинірінг (), у зв`язку з чим не має можливості надати витребувані судом копії матеріалів реєстраційної справи. Також відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Маріупольської міської ради до клопотання додано частину копій документів, які були долучені до реєстраційної справи ТОВ Агро Інжинірінг () після її вилучення.

08.08.17р. до суду від кредитора (позивача) ТОВ Сван-1 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, до якого додано витребуваний судом витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 07.08.17р. №93770509 та №93775018; інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 07.08.17р. №93770466 та №93770486, та клопотання б/н від 08.08.16р. про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору на 15 днів, у звязку з необхідністю залучення до справи третьої особи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.08.17р. продовжено строк розгляду позовної заяви ТОВ Сван-1 №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р. на 15 днів до 06.09.17р., відкладено розгляд позовної заяви ТОВ Сван-1, м.Черкаси №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р. на 30.08.17р.; залучено до участі у справі ТОВ Маг-Трейд м.Черкаси; ТОВ Сван-1, м.Черкаси зобов'язано направити копію позовної заяви №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р. з додатками на адресу ТОВ Маг-Трейд м.Черкаси; ліквідатора та ТОВ Маг-Трейд м.Черкаси зобов'язано надати суду необхідні документи.

16.08.17р. до господарського суду надійшло клопотання ТОВ Сван-1, м.Черкаси №02-01/12474/04-14-10-2337 від 14.08.17р. про долучення до матеріалів справи доказів направлення на адресу ТОВ Маг-Трейд м.Черкаси копії позовної заяви з додатками.

30.08.17р. до господарського суду надійшов відзив ліквідатора ТОВ «Агро Інжиніринг» - арбітражного керуючого ОСОБА_5 №02-16/379 від 07.08.17р. на позовну заяву ТОВ «Сван-1».

Ухвалою господарського суду від 30.08.17р., у звязку з виникою необхідністю в отриманні від кредитора додаткових документів, розгляд позовної заяви ТОВ Сван-1, м.Черкаси відкладено на 06.09.17р.; кредитора зобовязано надати суду письмові пояснення щодо фактичної наявності спірного нерухомого майна із наданням відповідних доказів; ТОВ Маг-Трейд м.Черкаси зобовязано надати суду письмові пояснення щодо поданої ТОВ Сван-1 м.Черкаси позовної заяви №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р.

05.09.17р. на електронну адресу суду надійшло клопотання ліквідатора ТОВ «Агро Інжинірінг» - арбітражного керуючого ОСОБА_4 №02-16/380 від 05.09.17р. про проведення слухання справи за позовною заявою ТОВ «Сван-1» до ТОВ «Агро Інжинірінг» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення магазину від 01.12.10р., без його участі у звязку з неможливістю прибути в судове засідання 06.09.17р.

06.09.17р. від позивача ТОВ «Сван-1», м.Черкаси до господарського суду надійшло клопотання №02-01/12537/04-14-10-2337 про приєднання документів до матеріалів справи, а саме: акту від 30.08.17р., Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №96082380 від 01.09.17р., фотографії обєкту нерухомості за адресою вул. Вернигори, буд. 4, м.Черкаси.

В судове засідання 06.09.17р. ліквідатор та представник ТОВ Маг-Трейд м.Черкаси не зявилися; про місце час та дату слухання справи були повідомлені належним чином шляхом направлення на їх поштові адреси копій відповідної ухвали суду від 30.08.17р. засобами поштового зв'язку.

ТОВ ТОВ Маг-Трейд м.Черкаси про причини неявки в судове засідання не повідомило. Поштове відправлення з ухвалою суду, надіслане на адресу ТОВ ТОВ Маг-Трейд м.Черкаси, до суду не поверталося.

Згідно підпункту 3.9.2 п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. №18 Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку не з'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., ратифікованою Верховною ОСОБА_6 України (Закон України від 17.07.1997р. №475/97 ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Беручи до уваги, що відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також неодноразове відкладення розгляду позовної заяви для надання учасникам судового процесу можливість реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог і заперечень, суд, враховуючи обмежені процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст.69 ГПК України, розглядає позовну заяву за наявними матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Згідно п.9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.13р. №01-06/606/2013 Про Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції Закону України від 22.11.12р. №4212-VI), частина 4 ст.10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов'язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Дана норма кореспондується з положеннями п.7 ч.1 ст.12 ГПК та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (ч.9 ст.16 ГПК). Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац 4 ч.8 ст.23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

Розглянувши в судовому засіданні 06.09.17р. позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сван-1», м.Черкаси до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг» №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р., дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, судом встановлено наступне:

Відповідачем у вказаній позовній заяві є боржник (банкрут) у даній справі про банкрутство.

У поданій заяві про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р., позивач ТОВ «Сван-1» посилається на наступне:

- договір від імені ТОВ «Сван-1» вчинений осбою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, без прийняття рішення засновниками (учасниками) товариства про його призначення на посаду директора та про надання згоди на відчуження активів ОСОБА_1;

- вказаний договір укладений з порушенням норм цивільного законодавства України, чим порушені права та законні інтереси ТОВ «Сван-1» та його кредиторів, тобто майно вибуло з власності товариства поза його волею;

- в оспорюваному правочині відсутні посилання на відповідність земельної ділянки її цільовому призначенню, а також не зазначено інформації про кадастровий номер земельної ділянки, на якій знаходиться обєкт нерухомості, що є порушенням ст.377 Цивільного кодексу України та ст.120 Земельного кодексу України, оскільки розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці обєкти (крім багатоквартирних будинків);

- реалізація нерухомого майна здійснена за ціною значно нижчою від ринкової та балансової вартості обєкта нерухомості;

- оспорюваний договір порушує основні принципи діяльності ТОВ «Сван-1», передбачені ст.79 Господарського кодексу України та Статутом товариства, оскільки його укладання направлено не на отримання прибутку (про що свідчить реалізація майна не за справедливою (ринковою) вартістю), що суперечить вимогам цивільного законодавства;

- особи, які діяли від імені ТОВ «Сван-1» при укладанні оспорюваного правочину діяли не в інтересах ОСОБА_1, а в інтересах третіх осіб. Так, особи, які діяли від імені ТОВ «Сван-1» при укладанні оспорюваного правочину, здійснили неправомірні дії з метою утворення стійкої неплатоспроможності підприємства та унеможливлення проведення розрахунків з його кредиторами, що суперечить інтересам ТОВ «Сван-1».

На думку позивача, укладанням та виконанням договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 01.12.10р. значною мірою порушені права та охоронювані законом інтереси ТОВ «Сван-1», а також його кредиторів, оскільки оспорюваний договір купівлі-продажу укладено в супереч вимогам Податкового кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, у звязку з чим вказаний договір підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України.

У поданій заяві ТОВ «Сван-1» зазначає, що станом на 01.12.10р. у власності ТОВ «Сван-1» перебували обєкти нерухомого майна, які 01.12.10р. було відчужено на користь ТОВ «Агро Інжинірінг», в тому числі й нежитлове приміщення магазину загальною площею 71,9кв.м., що знаходиться на першому поверсі будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори, 4.

Дана інформація щодо відчуження обєкта нерухомості за оспорюваним правочином отримана в.о. керівника ТОВ «Сван-1» - розпорядником майна ОСОБА_7 в травні 2015р. під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218.

Присутня в судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви з підстав та мотивів, викладених у ній.

Згідно відзиву №02-16/379 від 07.08.17р. ліквідатор ТОВ «Агро Інжинірінг» - арбітражний керуючий ОСОБА_4 не заперечує проти заявлених позовних вимог ТОВ «Сван-1», зазнаючи при цьому, що в подальшому ТОВ «Агро Інжинірінг» також здійснило відчуження приміщення магазину та на даний час не володіє цим нерухомим майном, керівні органи ТОВ «Агро Інжинірінг» відсутні, ОСОБА_1 визнано банкрутом, що свідчить про умисел сторін реалізовувати майно на повязаних третіх осіб та не здійснення розрахунків з кредиторами.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви 01.12.10р. між ТОВ «Сван-1» в особі генерального директора ОСОБА_8 та ТОВ «Агро Інжинірінг» в особі директора ОСОБА_9 укладено договір нежилого приміщення магазину, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_10, про що у реєстрі зроблено запис за №13110.

За умовами п.1 даного договору ТОВ «Сван-1» (продавець) передало, а ТОВ «Агро Інжинірінг» (покупець) прийняло у власність нежитлове приміщення магазину, а саме: приміщення першого поверху з №1-1 по №1-5, V, загальною площею 71,9кв.м., (цегляні, обкладені плиткою), що знаходяться по вулиці Вернигори, буд. 4 в місті Черкаси.

Відповідно до п.2 договору, продаж зазначеного нежитлового приміщення вчиняється за ціною 228090,грн. в т.ч. ПДВ, які отримані продавцем від покупця в безготівковій формі до писання цього договору.

Пунктом 3 договору визначено, що балансова вартість нежитлового приміщення становить 231796,25грн., відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №28194282 від 01.12.2010р., виданого Комунальним підприємством Черкаське обласне обєднання бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.6 договору, сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу нежитлового приміщення. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладання цього договору і не відображені у його тексті, після підписання цього договору не матимуть правового значення.

За вказаним договором купівлі-продажу право власності на нерухоме майно перейшло від ТОВ «Сван-1» до ТОВ «Агро Інжиніринг».

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст.207 Господарського кодексу України (далі за текстом ГК України), господарське зобовязано, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Частинами 1,3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно положень ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчинила правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 92 ЦК України (в редакції чинній на момент укладання оспорюваного договору) юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обовязків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобовязана діяти в інтересах юридичної особи добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, кім випадків, коли особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Частинами 3, 5 ст.65 ГК України визначено, що для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами

Позивач ТОВ «Сван-1» в своїх доводах, викладених у позовній заяві, як на одну із підстав недійсності договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р. в силу ч.2 ст.203 ЦК України, посилається на те, що від імені ТОВ «Сван-1» оспорюваний договір підписаний ОСОБА_8 без необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки вказана особа, не призначалась засновниками ОСОБА_1 на посаду генерального директора ТОВ «Сван-1» та не мала необхідних повноважень на вчинення правочину від імені ОСОБА_1.

Відсутність повноважень позивач обґрунтовує тим, що:

- відповідно до протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Сван-1» №30/11/10 від 30.11.10р. генерального директора ТОВ «Сван-1» ОСОБА_11 звільнено з посади за згодою сторін з 30.11.10р. та генеральним директором ОСОБА_1 призначено ОСОБА_8 з 01.12.10р.;

- даний протокол підписаний учасниками ОСОБА_1 ОСОБА_12 50% голосів, ОСОБА_13 46,34% голосів;

- реєстраційна картка форми №4 на внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про зміну керівника ТОВ «Сван-1» та підписанта була подана до реєстраційної служби 01.12.10р. не одним із керівників товариства та не призначеним директором ОСОБА_8, а ОСОБА_14 представником ТОВ «Сван-1» за довіреністю, підписаною ОСОБА_6, засвідчена та скріплена самим ОСОБА_6, який був звільнений з посади генерального директора ТОВ «Сван-1» з 30.11.10р. та не мав жодних повноважень на засвідчення 01.12.10р. реєстраційної картки форми №4 від імені ТОВ «Сван-1» як посадова особа товариства;

- на підставі вказаного протоколу 01.12.10р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені відомості про зміну керівника ОСОБА_1 та в цей же день укладено оспорюваний правочин. Однак, внесення такого запису суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», оскільки державному реєстратору ОСОБА_15 було відомо про те, що ОСОБА_6, який засвідчив підпис ОСОБА_14 на реєстраційній картці та скріпив свій підпис печаткою ТОВ «Сван-1», станом на 01.12.10р. не був генеральним директором ОСОБА_1, оскільки відповідно до наданого реєстратору протоколу №30/11/10 загальних зборів учасників ТОВ «Сван-1» від 30.11.10р. був звільнений з цієї посади з 30.11.10р. Таким чином, державний реєстратор неправомірно прийняв реєстраційну картку форми №4, засвідчену особою, яка не мала на це необхідного обсягу повноважень, та вніс відомості до Єдиного державного реєстру про заміну відомостей про керівника юридичної особи, зміну відомостей про підписантів з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»;

- в межах кримінального провадження №0000218 проведена судова почеркознавча експертиза та відповідно до п.п.5 та 6 висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Черкаській області від 16.06.15р. №1/546 підпис від імені гр. ОСОБА_12 в графі «Секретар загальних зборів учасників ОСОБА_12 та ОСОБА_12М.» у протоколах загальних зборів учасників ТОВ «Сван-1» №30/11/10 від 30.11.10р. та №01/12/10 від 01.12.10р. виконаний не ОСОБА_12, а іншою особою з наслідуванням будь-якого справжнього підпису (підписів) гр. ОСОБА_12

Даний факт, на думку позивача також є доказом того, що збори учасників ТОВ «Сван-1» не надали згоди на продаж обєктів нерухомості, що належали ОСОБА_1, в тому числі і нерухомого майна за спірним правочином, в подальшому оспорюваний правочин не схвалювався вищим органом управління ОСОБА_1 і спірне майно вибуло з власності ТОВ «Сван-1» поза волею ОСОБА_1 іншим шляхом.

Частинами 1, 2 ст.4 Закону України «Про господарські товариства», акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту, повне і командитне товариство засновницького договору. Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок підписання установчих документів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Отже, статут товариства з обмеженою відповідальністю повинен містити визначення обсягу повноважень виконавчого органу, порядок прийняття ним рішень та вчинення інших юридично значимих дій на зразок права на укладання (підписання) договорів та обмежень, які стосуються цього питання.

Згідно п. і) ст.41, ст.59 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю відноситься затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства. Відповідно до ч.1 ст.23 Закону, управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства.

Повноваження виконавчого органу саме товариства з обмеженою відповідальністю врегульовано ст.62 Закону, відповідно до якої: у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган - колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор); дирекцію очолює генеральний директор; членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства; дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників; загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора); дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про господарські товариства» та ч.1 ст.145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.

Ст.97 ЦК України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу (ч.1 ст.98 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно п.3.3 розділу III Статуту ТОВ «Сван-1» в редакції від 22.02.2002р., учасниками ОСОБА_1 є: ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_12.

Відповідно до п.4.3 Статуту ОСОБА_1 має право, у відповідності з законодавством України, продавати, передавати (в тому числі під заставу), обмінювати, здавати в оренду іншим фізичним і юридичним особам належне йому нерухоме і рухоме майно, а також у встановленому порядку списувати його з балансу та знищувати або утилізувати.

Пунктом.7.1. розділу VII Статуту, зокрема, визначено, що вищим органом управління ОСОБА_1 є збори Учасників.

Згідно п.7.6 розділу VII Статуту зроби можуть приймати рішення з будь-яких питань діяльності ОСОБА_1.

Виключною компетенцією зборів, зокрема, є внесення змін і доповнень до цього Статуту; обрання та відкликання генерального директора та ревізійної комісії (підпункти 7.7.2. та 7.7.7 п.7.7 розділу VII Статуту).

Положення п.п.7.18, 7.19, 7.20 Статуту передбачено, що генеральний директор вирішує всі питання діяльності ОСОБА_1, крім тих, що відносяться до виключної компетенції зборів Учасників; генеральний директор підзвітний зборам учасників та не має права приймати рішення, виконання яких обовязкове для учасників ОСОБА_1; генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені ОСОБА_1, в тому числі укладання кредитних договорів та договорів застави.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ОСОБА_1 «Сван-1» №30/11/10 від 30.11.10р., згідно з порядком денним загальних зборів учасників, були прийняті наступні рішення:

- про звільнення ОСОБА_11 за згодою сторін з посади генерального директора ОСОБА_1 з 30.11.10р. на підставі його заяви;

- про призначення ОСОБА_8 на посаду генерального директора ОСОБА_1 з 01.12.10р.;

- про уповноваження генерального директора ОСОБА_1 здійснити необхідні дії щодо внесення відповідних відомостей до Державного реєстру щодо зміни керівництва самостійно або видати довіреність представнику.

Протокол №30/11/10 від 30.10.10р., яким оформлені прийняті на загальних зборах учасників ОСОБА_1 рішення, складений та підписаний ОСОБА_13 (голова зборів) та ОСОБА_12 (секретар зборів), яких, відповідно, обрано головою та секретарем загальних зборів.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ОСОБА_1 «Сван-1» №01/12/10 від 01.12.10р., згідно з порядком денним загальних зборів учасників були прийняті рішення:

- про відчуження нерухомого майна ОСОБА_1, в тому числі нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори, 4, та яке є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу від 01.12.10р.;

- про уповноваження генерального директора ОСОБА_1 ОСОБА_8 здійснити всі необхідні дії щодо відчуження нерухомого майна ОСОБА_1, в тому числі нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Вернигори, 4, та яке є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу від 01.12.10р.

Протокол №01/12/10 від 01.12.10р., яким оформлені прийняті на загальних зборах учасників ОСОБА_1 рішення, складений та підписаний ОСОБА_13 (голова зборів) та ОСОБА_12 (секретар зборів), яких, відповідно, обрано головою та секретарем загальних зборів.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції чинній на момент укладання оспорюваного договору) в Єдиному державному реєстрі серед інших містяться відомості про прізвище, імя, по батькові, дата обрання (призначення) та реєстраційні номери облікових карток платників податків, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Пунктом п.5 ст.89 ЦК України встановлено, що зміни до установчих документів юридичної особи набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Зазначена законодавча норма є загальною нормою, однак законодавство, яке регулює правовий статус товариства з обмеженою відповідальністю, не містить спеціальної норми набрання чинності змін до установчих документів такого товариства, у тому числі щодо зміни учасників чи директора товариства. А тому зміна учасників ОСОБА_1, або його керівника набуває чинності з моменту внесення змін до установчих документів, крім третіх осіб, для яких ці зміни набувають чинності з дня їх державної реєстрації.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.07.15р., державним реєстратором 01.12.10р. до Єдиного державного реєстру внесено запис №1001629 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документа; зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна відомостей про підписантів.

Тобто, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, особа яка мала право вчиняти дії від імені юридичної особи ТОВ «Сван-1» на момент укладення оспорюваного правочину, був її керівник ОСОБА_8, який фактично і підписав договір купівлі-продажу нежилого приміщення від імені ТОВ «Сван-1» як сторони у зобов'язанні.

Одже, згідно з рішенням загальних зборів учасників ОСОБА_1, оформленим протоколом №30/11/10 від 30.11.10р. обовязки генерального директора ОСОБА_1 покладено на ОСОБА_8 з 01.12.10р., що також підтверджується і витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.07.15р., відповідно до якого керівником юридичної особи ТОВ «Сван-1» та підписантом є ОСОБА_8

Відомостей про наявність обмежень у керівника щодо представництва інтересів від ТОВ «Сван-1» станом на 01.12.10р. в реєстр не внесено.

В матеріалах справи відсутні докази того, що на момент укладення оспорюваного правочину до Єдиного державного реєстру було внесено відомості про реєстраційну дію щодо обмеження повноважень керівника ТОВ «Сван-1» (у вигляді внесення змін до відомостей про юридичну особу).

Як стверджує позивач та вбачається з наданих документів, на розгляді прокуратури Черкаської області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000218 від 12.09.13р., відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого розпорядника майна та в.о. керівника ТОВ «Сван-1» ОСОБА_7, з приводу того, що ОСОБА_6 шляхом підписання завідомо підроблених офіційних документів від імені вказаного товариства, не являючись його службовою особою, призвів до стійкої фінансової неспроможності ТОВ «Сван-1», що завдало великої шкоди кредиторам.

У зв'язку з чим, для підтвердження вказаного факту на виконання постанови СУ УМВС України в Черкаській області від 11.06.15р. про призначення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000218 від 12.09.13р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358 та ст.219 КК України, Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Черкаській області було проведено експертні дослідження та складено висновок експерта №1/546 від 16.06.15р. (належним чином засвідчена копія висновку експерта надана суду та міститься в матеріалах справи).

Як вбачається з висновку експерта №1/546 від 16.06.15р., за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, встановлено, зокрема, що:

- підпис від імені гр. ОСОБА_12 в графі «Секретар загальних зборів учасників ОСОБА_12 та ОСОБА_12» у протоколі №30/11/10 загальних зборів учасників ТОВ «Сван-1» від 30.11.10р. виконаний не ОСОБА_12, а іншою особою з наслідуванням будь-якого справжнього підпису (підписів) гр. ОСОБА_12;

- підпис від імені гр. ОСОБА_12 в графі «Секретар загальних зборів учасників ОСОБА_12 та ОСОБА_12» у протоколі №01/12/10 загальних зборів учасників ТОВ «Сван-1» від 01.12.10р. виконаний не ОСОБА_12, а іншою особою з наслідуванням будь-якого справжнього підпису (підписів) гр. ОСОБА_12

Як визначено п.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.12р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», висновки експертиз, які було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Наведеним висновком доводи позивача стосовно підписання оспорюваного договору ОСОБА_8 - особою без відповідних на це повноважень, не підтверджуються, з огляду на те, що:

Судова почеркознавча експертиза у кримінальному провадженні №0000218 від 12.09.13р. була призначена для встановлення справжності підпису ОСОБА_17 на протоколах загальних зборів засновників/учасників ТОВ «Сван-1», в тому числі на протоколах загальних зборів учасників ТОВ «Сван-1» №30/11/10 від 30.11.10р. та №01/12/10 від 01.12.10р.

Таким чином, висновком встановлено обставини, з якими закон повязує недійсність рішень загальних зборів учасників ОСОБА_1, оформлених протоколами №30/11/10 від 30.11.10р. та №01/12/10 від 01.12.10р.

В даному випадку предметом спору в даній справі є вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р., а приписами п.2 ч.1 ст.83 ГПК України передбачено право, а не обовязок суду виходити за межі позовних вимог.

Доказів скасування чи визнання недійсними, у встановленому законом порядку, рішень загальних зборів учасників ТОВ «Сван-1», оформлених протоколами №30/11/10 від 30.11.10р. та №01/12/10 від 01.12.10р., суду не надано. За вказаних обставин таке рішення створює відповідні правові наслідки для сторін, оскільки воно є дійсним.

Доказів визнання протиправною та скасування реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документа» за №1001629 від 01.12.10р., «змін відомостей про керівника юридичної особи, змін відомостей про підписантів», суду також не надано.

Одже, оспорюваний правочин було укладено в той період, коли рішення загальних зборів учасників ОСОБА_1 були дійсні та реєстраційні зміни за №№1001629 від 01.12.10р. не скасовані.

Обставини щодо дійсності протоколу загальних зборів учасників ОСОБА_1 та наявність в Єдиному державному реєстрі відповідних записів мають правове значення, оскільки підтверджують наявність/відсутність чи обмеження повноваження директора щодо представництва юридичної особи станом на час укладення оспорюваного договору.

Таким чином, оспорюваний договір підписаний ОСОБА_8, який діяв від імені ТОВ «Сван-1» на підставі рішень загальних зборів ОСОБА_1 №30/11/10 від 30.11.10р. та №01/12/10 від 01.12.10р., якими було вирішено призначити його на посаду генерального директора ОСОБА_1 та продати нерухоме майно. Відтак, він мав повноваження на розпорядження майном ОСОБА_1, в тому числі шляхом укладання та підписання будь-яких угод від імені ТОВ «Сван-1», що також спростовує доводи кредитора про те що майно вибуло з власності ОСОБА_1 поза його волею.

Обґрунтовуючи свою заяву про визнання договору купівлі-продажу нежилого приміщення недійсним, позивач також посилається на неузгодження сторонами істотної умови договору, а саме: у договорі відсутні посилання на відповідність земельної ділянки її цьольовому призначенню та не визначено кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований предмет купівлі-продажу - нерухоме майно.

Присутній в судовому засіданні представник позивача наполягає на тому, що при укладенні оспорюваного договору сторони не дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, а саме: в договорі в порушення приписів ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України не вказано кадастровий номер земельної ділянки на якій розташовано нерухоме майно, яке є предметом договору.

Згідно ст.625 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України, ст.180 ГК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписом ст.628 ЦК України, ст.180 ГК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому, за змістом п.3 ст.180 ГК України, при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як зазначено вище та вбачається зі змісту договору за умовами оспорюваного договору сторонами узгоджено, що нежитлове приміщення магазину, а саме: приміщення першого поверху з №1-1 по №1-5 V має загальну площу 71,9кв.м. та знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул. Вернигори, 4.

Відповідно до ч.6 ст.120 ЗК України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Згідно з ч.2 ст.377 ЦК України, розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Оспорюваний договір не містить відомостей про земельну ділянку, на якій розташоване нерухоме майно та підлягає відчуженню на користь покупця, а також не містить умови, що визначає кадастровий номер земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з ч.1 ст.33 ГПК України та ч.2 ст.34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вимоги ст.1 ГПК України та ст.15 ЦК України про те, що в порядку господарського судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд зазначає, що позивач не довів за допомогою належних та допустимих доказів порушення прав та інтересів ТОВ «Сван-1» або його кредиторів у зв'язку з відсутністю (незазначенням) у договорі купівлі-продажу нежилого приміщення відомостей про земельну ділянку та зазначеної умови (кадастровий номер земельної ділянки), а також не визначив у чому саме за обставин відсутності таких відомостей у договорі полягає порушення законних прав позивача.

Стосовно доводів кредитора щодо реалізації нерухомого майна за ціною значно нижчою від ринкової та балансової вартості обєкта нерухомості, що на думку позивача призвело до порушення принципів діяльності ОСОБА_1, передбачених ст.79 ГК України та Статуту ОСОБА_1, оскільки укладання оспорюваного договору направлено не на отримання прибутку (про що свідчить реалізація майна не за справедливою (ринковою) вартістю), суд зазначає наступне:

Частиною 3 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, укладаючи договір купівлі-продажу, і ТОВ «Сван-1» і ТОВ «Агро Інжинірінг» в особі їх представників мали виходити з того, що умови вказаного договору, у тому числі щодо ціни обєкту продажу, повинні бути розумними та справедливими.

Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених Законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

В оспорюваному договорі міститься така умова, що продаж нежитлового приміщення вчиняється за ціною 228090,00грн. в т.ч. ПДВ, які отримані продавцем від покупця в безготівковій формі до підписання цього договору (п.2 договору).

Згідно п.3 договору, балансова вартість нежитлового приміщення становить 231796,25грн., відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №28194282 від 01.12.10р., виданого Комунальним підприємством Черкаське обласне обєднання бюро технічної інвентаризації.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін без будь-яких зауважень, що з огляду на приписи вказаних норм чинного законодавства України свідчить про погодження ними всіх умов, які містяться в такому договорі.

У позовній заяві позивач зазначає, що обєкт, балансова вартість, якого становить 231796,25грн. без ПДВ, був проданий за 228090,00грн., включаючи ПДВ 20%, а без урахування ПДВ за 190075,00грн., тобто на 41721,25грн. нижче його балансової вартості, що є порушенням вимог податкового законодавства.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що на час укладання оспорюваного правочину ТОВ «Сван-1» було зареєстровано платником податку на додану вартість та відповідно до п.6.1. ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість» обєкти оподаткування, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Експертна оцінка справедливої (ринкової) вартості обєкту продажу на час укладання договору купівлі-продажу нежилого приміщення не проводилась.

Зокрема, згідно п.6.1.1. ст.6 та п.7.1. ст.7 вказаного Закону, податок становить 20 відсотків бази оподаткування, визначеної статтею 4 цього Закону, та додається до ціни товарів (робіт, послуг); поставка товарів (робіт послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість.

Згідно тверджень позивача, ціна продажу обєкту нерухомості відповідно до п.7.1. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» повинна була становити: 231796,25грн. + (231796,25грн. х 20%) = 278155,50грн., оскільки обрахована органами БТІ балансова вартість нежитлового приміщення становила 231769,25грн. без урахування ПДВ.

Втім, такі обставини не можуть бути підставою для висновку, що ціна продажу обєкта нерухомості, узгоджена у договорі купівлі-продажу в сумі 228090,00грн., не може вважатися справедливою ціною за визначенням та свідчить про невідповідність умов договору купівлі-продажу нежилого приміщення положенням п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509, а також ч.1 ст.627 ЦК України щодо розумності та справедливості, оскільки за змістом вказаних норм сторони є вільними в укладенні договору, а тому за відсутності обов'язковості проведення незалежної оцінки майна (нежилого приміщення) - обєкту продажу, а також доказів дійсної ринкової вартості переданого майна, правомірно на власний розсуд встановили вартість відчужуваного майна у розмірі 228090,00грн.

Обсяг повноважень керівника чи іншого представника юридичної особи визначається статутом та внутрішніми документами юридичної особи, яку він представляє.

Закон допускає обмеження повноважень такого представника шляхом погодження чи надання дозволу вищим органом управління такої юридичної особи. Якщо такі обмеження встановлені статутом, такі положення є обовязковими для застосування при укладенні договору.

Відповідно до п.і ч.5 ст.41 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції загальних зборів належить, зокрема, затвердження договорів (угод, укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

Положення Статуту ТОВ «Сван-1» не містять обмежень чи заборон генеральному директору (директору) товариства поряд з іншим - укладати угоди, контракти, договори, інші правочини. які стосуються діяльності товариства, в тому числі без попередньої згоди зборів учасників.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено визнання недійсними договорів (правочинів) в залежності від отримання збитків або прибутку по тому чи іншому договору.

Ст.204 ЦК України визначено принцип правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Пунктом 2.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.13р. роз'яснено про те, що в силу припису ст.204 ЦК України, правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Інші зазначені в позовній заяві доводи позивача щодо створення умов неплатоспроможності ТОВ "Сван -1" та порушення інтересів його кредиторів у справі №14-10/5026/2337/2011 про банкрутство ТОВ "Сван-1" в силу вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не є підставами для визнання спірної угоди недійсною в межах даної справи про банкрутство ТОВ Агро Інжинірінг.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позивачем ТОВ «Сван-1» не надано суду доказів на підтвердження існування обставин, які б зумовлювали визнання недійсним оспорюваного ним договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 01.12.10р., суд приходить до висновку, що спірний договір відповідає нормами чинного законодавства, у зв'язку з чим суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.2, 10, 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 22.12.2011р. №4212-VI (із змінами та доповненнями), ч.2 ст.17, ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції станом на 01.12.10р.), ст.ст.4, 41, 59, 62 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст.15, 16, ч.ч.3, 5 ст.65, ч.ч.1-3 ст.ст.92, ст.ст.203, 204, 207, 215, ч.2 ст.377, ст.509, ст.625, ч.1 ст.626, ст.ст.628, 632 Цивільного кодексу України, ст.ст.65, 180, 207 Господарського кодексу України, ч.6 ст.120 Земельного кодексу України, ч.1 ст.1, ст.4-1, п.7 ч.1 ст.12, ст.16, 32-34, 43, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сван-1», м. Черкаси до відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Агро Інжинірінг», м.Маріуполь №02-01/11959/04-14-10-2337 від 30.03.17р. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення (магазину загальною площею 71,9кв.м., що знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул. Вернигори, буд. 4) від 01.12.10р.

Ухвала набирає законної сили в день її винесення.

Суддя С.С. Тарапата