ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 р. Справа № 909/739/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовська Л.М. , секретар судового засідання Кузишин У.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна", вул. Об'їзна дорога, 60, м. Бровари, Київська область, 07400; поштова адреса: а/с 144, м. Київ-2, Україна, 02002;

до відповідача: Приватного підприємства "Роса-ІФ", вул. Коновальця, буд. 136 Б, кв. 232, м.Івано-Франківськ, 76018;

про стягнення 682234 грн. 44 коп.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №281 від 12.04.2017).

Від відповідача представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного підприємства "Роса-ІФ" про стягнення 682234 грн. 44 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просить суд позов задовольнити.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов не подав, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи ту обставину, що відповідача було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, останнього не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів. У разі неможливості забезпечення явки представника в судове засідання, сторона у справі не позбавлена права надавати свої вимоги і заперечення у письмовому вигляді. Разом з тим, у відповідності із ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

З огляду на те, що явка сторін не визнавалась обов'язковою, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, без участі відповідача, якого належно повідомлено про час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.03.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" (орендодавець/позивач) та Приватним підприємством "Роса-ІФ" (орендар/відповідач) укладено договір №СО-160006944 оперативної оренди обладнання.

Відповідно до п.1.1. договору орендодавець надає орендарю у тимчасове оплатне користування (оренду) будівельну опалубку PERI (в т.ч. окремі елементи опалубки, спеціалізовану тару для її транспортування), іменовану надалі "обладнання", асортимент, кількість і вартість якого вказуються в актах прийому-передачі, що є невідємною частиною цього Договору.

Згідно п.1.2. договору обладнання надається в оренду для використання орендарем на будівельному майданчику за адресою: 76010, м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 58.

Згідно п. 2.3. договору, обладнання, що передається в оренду за цим договором, є власністю орендодавця і належить до його основних фондів. Протягом всього часу дії оренди право власності на обладнання зберігається за орендодавцем. Орендар не має права використовувати обладнання в якості застави, гарантій під банківські кредити або зобовязання перед третім особами, продавати та/або передавати в користування та/або суборенду третім особам, відчужувати будь-яким іншим способом, без письмової згоди орендодавця передавати свої права і обовязки за цим Договором.

У додатку №1 (специфікації) до договору №СО-160006944 оперативної оренди обладнання від 16.03.2016 року, сторони погодили вартість оренди обладнання за один календарний день.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що передача обладнання в оренду (з оренди) здійснюється на підставі акту (ів) прийому-передачі.

На виконання договірних зобовязань позивач передав, а відповідач отримав обладнання, про що сторонами було підписано акт прийому-передачі №8803 від 17 березня 2016 року, відповідно до якого відповідачу в користування передано обладнання вартістю 644384 грн. 50 коп. (з ПДВ 20%).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що договір набирає чинності та вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором.

Відповідно до п.3.2. договору датою початку строку оренди обладнання вважається дата підписання акту приймання-передачі обладнання в оренду повноважними представниками сторін.

Датою закінчення строку оренди обладнання вважається дата, яка передує даті підписання акту приймання-передачі обладнання із оренди повноважними представниками сторін.

Згідно п.4.1.1. договору розмір орендної плати (без ПДВ) за одиницю обладнання за один календарний день зазначається сторонами в додатках до цього договору.

Відповідно до п.4.2.1. договору, орендна плата в грошовому вираженні щомісячно розраховується (із можливістю врахування індексації) орендодавцем на підставі фактично наданого в оренду обладнання (згідно актів прийому-передачі обладнання) за фактичну (п.3.2.) кількість днів знаходження обладнання в оренді.

Пунктом 4.2.2. договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату щомісячно протягом 30 календарних днів з дня закінчення оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця.

Відповідно до п.4.2.4. договору, орендодавець до десятого числа кожного місяця, наступного за оплачуваним (за який нарахована орендна плата), направляє орендарю поштою (цінним листом із описом вкладення) оригінал підписаного та скріпленого печаткою орендодавця акту наданих послуг в двох примірниках.

В період дії договору сторони підписали в двохсторонньому порядку наступні акти виконаних робіт: №30004468 від 31 березня 2016 року на суму 12657 грн. 06 коп. (з ПДВ 20%); №30004615 від 30 квітня 2016 року на суму 25314 грн. 12 коп. (з ПДВ 20%); №30004774 від 31 травня 2016 року на суму 21470 грн. 62 коп. (з ПДВ 20%); №30004943 від 30 червня 2016 року на суму 20106 грн. (з ПДВ 20%); №30005154 від 31 липня 2016 року на суму 20776 грн. 20 коп. (з ПДВ 20%); №30005355 від 31 серпня 2016 року на суму 20776 грн. 20 коп. (з ПДВ 20%); №30005557 від 30 вересня 2016 року на суму 20106 грн. (з ПДВ 20%).

Таким чином, вартість наданих послуг з оренди по договору №СО-160006944 оперативної оренди обладнання від 16 березня 2016 року становить 141206 грн. 20 коп.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковий для виконання сторонами.

Частина 6 ст. 283 Господарського кодексу України вказує на те, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.759 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 Цивільного Кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного Кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В порушення взятих договірних зобовязань, відповідачем не здійснено сплату орендної плати по договору №СО-160006944 оперативної оренди обладнання від 16 березня 2016 року.

Відповідно до п. 9.1. договору виконання зобовязань орендарем за цим договором забезпечується гарантійним платежем.

Згідно п. 9.2. договору гарантійний платіж вноситься орендарем у грошовій сумі в розмірі 20000 грн. 8% від вартості обладнання, яке передається в оренду.

Пунктом 9.3. договору передбачено, що гарантійний платіж перераховується орендарем на банківський рахунок орендодавця до передачі обладнання в оренду із зазначенням призначення платежу: "гарантійний платіж за договором №00-160006944 від 16 березня 2016 року". Без внесення гарантійного платежу обладнання в оренду не надається.

Відповідно до п.9.4. договору гарантійним платежем забезпечується: відшкодування вартості неповернутого, пошкодженого (при неможливості відновлення), некомплектного або втраченого обладнання; оплата штрафних санкцій, інфляційних та/або процентів за користування грошовими коштами.

Відповідно до п. 9.5.1. договору орендодавець в односторонньому порядку (без згоди орендаря) зараховує частину суми гарантійного платежу в розмірі вартості порушеного орендарем зобов'язання в рахунок погашення невиконаного (простроченого) зобов'язання за цим договором.

Пунктом 9.5.3. договору встановлено, що зарахування суми гарантійного платежу орендодавець здійснює після закінчення строку дії договору згідно п.3.1. або в інший строк за згодою сторін, про що (факт і порядок зарахування) срендодавець повідомляє орендаря цінним листом з описом вкладення.

Згідно п.12.8 договору у разі наявності станом на 30 календарний день після припинення (розірвання) цього договору іншої заборгованості орендаря ніж зазначена в п. 9.4. цього договору, орендодавець має право зарахувати гарантійний платіж в порядку передбаченому розділом 9 цього договору в рахунок погашення невиконаних (прострочених) зобов'язань.

Пунктом 3.4.1. договору передбачено, що дострокове розірвання договору в односторонньому порядку можливе на вимогу орендодавця, якщо орендар порушив умови п.4.2.2. договору.

Відповідно до п. 3.5. договору (п.3.4.) сторона завчасно повідомляє іншу сторону, але не пізніше, ніж за 5 (п'ять) робочих днів до дня його розірвання.

Позивачем, надіслано на адресу відповідача повідомлення вих. №3567/1 від 23.09.2016 року про розірвання договору оперативної оренди обладнання. Відповідно до зазначеного повідомлення останнім днем дії договору є 30 вересня 2016 року, також у повідомленні містилась вимога щодо повернення обладнання орендодавцю 30 вересня 2016 року.

Однак, відповідач не повернув у визначений строк позивачем обладнання по договору та не здійснив оплати орендних платежів.

У відповідності до п.9.2. договору відповідачем було перераховано на користь позивача гарантійний платіж по договору в розмірі 20000 грн.

Гарантійний платіж в розмірі 20000 грн., позивачем було зараховано в рахунок погашення боргу з орендної плати за березень 2016 року (Акт виконаних робіт №30004468 від 31 березня 2016 року на суму 12657 грн. 06 коп. (з ПДВ 20%) та в рахунок часткової оплати наданих послуг з оренди за квітень 2016 року (Акт виконаних робіт №30004615 від 30 квітня 2016 року на суму 25314 грн. 12 коп. (з ПДВ 20%), про що відповідача було повідомлено листом від 06.07.2017 року за вих. №258.

Згідно п.4.2.3. договору при наявності заборгованості по орендній платі, суми оплат, що надходять від орендаря за цим договором, зараховуються орендодавцем як оплата орендної плати за більш ранній неоплачений період, незалежно від відомостей про призначення платежів, вказаних в платіжних документах орендаря.

Таким чином, на станом на день розгляду справи наявним є борг відповідача перед позивачем з оплати оренди згідно актів виконаних робіт №30004615 від 30 квітня 2016 року в розмірі 17971 грн. 18 коп. (з ПДВ 20%) №30004774 від 31 травня 2016 року на суму 21470 грн. 62 коп. (з ПДВ 20%); №30004943 від 30 червня 2016 року на суму 20106 грн. (з ПДВ 20%); №30005154 від 31 липня 2016 року на суму 20776 грн. 20 коп. (з ПДВ 20%); №30005355 від 31 серпня 2016 року на суму 20776 грн. 20 коп. (з ПДВ 20%); №30005557 від 30 вересня 2016 року на суму 20106 грн. (з ПДВ 20%), на загальну суму 121206 грн. 20 коп.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного Кодексу України).

Ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що у разі несвоєчасної оплати орендної плати Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який оплачується пеня, від суми і простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п.7.9. договору строк позовної давності щодо стягнення неустойки (пені) та щодо вимог про відшкодування збитків у звязку з пошкодженням обладнання складає 3 (три) роки. Період нарахування штрафних санкцій складає весь період прострочення зобовязань.

Таким чином, сторони у договорі передбачили інший період нарахування штрафних санкцій, ніж це передбачено ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Згідно вказаних умовам договору позивачем здійснено розрахунок пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобовязання щодо оплати послуг оренди, яка становить 29598 грн. 57 коп.

Господарським судом встановлено факт прострочення грошового зобов'язання відповідачем, здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку пені. З огляду на обґрунтованість поданого розрахунку, позовні вимоги про стягнення 29598 грн. 57 коп. пені підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення відповідачем виконання умов договору, позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України, здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 17678 грн. 74 коп. та 3% річних в розмірі 3159 грн. 28 коп.

З огляду на обґрунтованість позовних вимог в цій частині та правильність поданого розрахунку, позовні вимоги про стягнення 17678 грн. 74 коп. інфляційних витрат та 3159 грн. 28 коп. 3 % річних підлягають задоволенню.

Згідно п. 6.1. договору, місце передачі обладнання орендарю та повернення обладнання орендодавцю: м. Львів, вул. Зелена 238 (склад орендодавця) або інше місце, визначене сторонами додатково.

Згідно п.5.2.9. договору орендар зобовязаний повернути (здати на склад орендодавця) обладнання очищеним, належно упакованим, в справному стані із врахуванням природного зносу не пізніше дня припинення договору відповідно до п.3.3. цього договору або розірвання договору відповідно до п.3.4. цього договору.

Відповідно до п.6.2. договору передача (повернення) обладнання оформлюється документально шляхом підписання та скріплення печатками сторін акту прийому-передачі, що є невідємною частиною цього договору. Вартість наданого в оренду обладнання зазначається в актах прийому-передачі.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що передання обладнання орендарем орендодавцю здійснюється в місці повернення у відповідності до п.6.1. цього договору, приймання обладнання орендодавцем здійснюється в день його доставки орендарем, обладнання приймається за кількістю.

Згідно п.6.6. договору обладнання вважається зданим (прийнятим) за кількістю - згідно кількості вказаній в акті прийому-передачі обладнання за кількістю.

Відповідно до п.2.6. договору орендар протягом строку дії договору вправі повертати обладнання орендодавцю за відсутністю необхідності, а також за погодженням з орендодавцем, одержувати нове (інше) обладнання в оренду, здійснювати заміну окремих елементів.

Відповідач повернув (здав на склад орендодавця) в період дії договору лише частину обладнання, про що сторонами договору складено акт прийому-передачі №9638 від 05 травня 2016 року, відповідно до якого вартість повернутого обладнання становить 133792 грн. 85 коп. (з ПДВ 20%).

Відповідно до п.7.3. договору орендар сплачує (відшкодовує) вартість обладнання у випадку неповернення у встановлений строк, пошкодження/порушення комплектності обладнання (при неможливості відновлення) протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту виставлення орендодавцем претензії та/або рахунку на оплату.

Позивачем у відповідності до п.7.3. договору на адресу відповідача за вих. №258 від 06.07.2017 року було направлено вимогу щодо відшкодування вартості неповернугого обладнання. Однак вимога залишена без відповіді та задоволення.

Згідно п.7.4. договору підставою для відшкодування орендарем вартості неповернутого обладнання є фактичні дані актів прийому-передачі обладнання в оренду і повернення з оренди.

З огляду на наведене, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу вартість неповернутого обладнання, у відповідності до п. 7.3 договору, яка становить 510591 грн. 65 коп. (644384 грн. 50 коп. (вартість отриманого обладнання) - 133792 грн. 85 коп. (вартість повернутого обладнання).

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідачем не подано жодних документальних доказів, які б спростовували доводи позивача щодо неналежного виконання зобов'язань за договором оперативної оренди об'єкта нерухомості №СО-160006944 від 16.03.16 р.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені господарським судом обставини, позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача 121206 грн. 20 коп. боргу з оплати послуг оренди, 29598 грн. 57 коп. пені, 17678 грн. 74 коп. інфляційних витрат та 3159 грн. 28 коп. 3 % річних, 510591 грн. 65 коп. вартості неповернутого обладнання.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 202, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629,759 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 218, 230, 283 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 49, 75, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" до Приватного підприємства "Роса-ІФ" про стягнення 682234 грн. 44 коп. задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Роса-ІФ", вул. Коновальця, буд. 136 Б, кв. 232, м.Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 34083975) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна", вул. Об'їзна дорога, 60, м. Бровари, Київська область, 07400 (ідентифікаційний код 31032954) 121206 (сто двадцять одну тисячу двісті шість) грн. 20 коп. боргу з оплати послуг оренди, 29598 (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 57 коп. пені, 17678 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 74 коп. інфляційних витрат, 3159 (три тисячі сто шістдесят дев'ять) грн. 28 коп. 3 % річних, 510591 (п'ятсот десять тисяч п'ятсот дев'яносто одну) грн. 65 коп. вартості неповернутого обладнання, 10233 (десять тисяч двісті тридцять три) грн. 52 коп. судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.09.17

Суддя Неверовська Л.М.