ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.09.2017 Справа № 905/1917/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Цакадзе М.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман

про стягнення збитків у розмірі 16728,69 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю.

Суть спору: Позивач, Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман про стягнення збитків у розмірі 16728,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вагон №53549408 з вантажем на станцію Сартана Донецької залізниці прибув з недостачею, яка підтверджена складеним цією ж станцією комерційним актом №БА 783324/947 від 14.09.2016. На думку позивача нестача виникла під час перевезення і відповідальність за понесені збитки має нести перевізник.

Ухвалою від 16.08.2017 господарського суду Донецької області порушено провадження по справі №905/1917/17.

31.08.2017 на адресу суду від позивача надійшли супровідним листом докази оплати за рахунком №91156574 від 09.09.2016.

04.09.2017 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на №2022/203 від 28.08.2017, в яких останній просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надані належні докази оплати втраченого вантажу, вважає наявність збитків позивачем не доведеною. Також зазначив, що позивачем не вірно розраховано суму позову.

В судове засідання позивач з'явився, наполягає на задоволені позовних вимог.

Відповідач у судове засідання з'явився, просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обовязками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

09.09.2016 зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправник) відправлено ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" (вантажоодержувач) згідно накладної №50851328 у вагоні №53549408 вантаж навал, кокс доменний (вологий) (оригінал вищевказаної накладної наявний в матеріалах справи).

При оформленні залізничної накладної №50851328 у вагоні №53549408 відповідачем вказано масу вантажу 39550кг, тара 23500кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Позивач є покупцем вугільної продукції за договором №107/16Сб укладеним 01.02.2016 з ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод .

14.09.2016 вагон №53549408 прибув на станцію Сартана Донецької залізниці (станція призначення). Так, на вказаній станції, складений акт загальної форми №762 від 14.09.2016, було здійснено комісійне переважування вагону №53549408 на справних 150-т вагах, повірених 09.09.2016, за результатами якого був складений комерційний акт №БА 783324/947 від 14.09.2016, оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно комерційного акту №БА 783324/947 від 14.09.2016 за документом зазначена вага: нетто 39550 кг, тара 23500кг. При переваженні виявилось: брутто 60450кг, нетто 36950кг, тара 23500кг, що менше ваги у накладній на 2600кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Вантаження у вагоні навалом, шапкою, вище рівня бортів на 200-400мм, манкіровка однією подовжньою смугою по довжині вагону вапном. Над 6-7 люками, поглиблення довжиною 2800мм, на ширину вагону, глибина 900мм. В районі поглиблення маркіровка відсутня. Вагон бездвірний, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №БА 783324/947 від 14.09.2016 встановлено, що недостача у вагоні №53549408 складає 2600кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 16728,69грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 2% маси нетто вантажу).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем на підставі акту прийому-передачі №91156574 від 09.09.2016 згідно договору №107/16СБ від 01.02.2016, що засвідчує передання Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь", у тому числі вантаж у вагоні №53549408; рахунку - фактури №91156574 від 09.09.2016 ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажовідправника) на загальну суму до сплати 12024035,48грн., із визначенням постачальника - ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод", вантажовідправника ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод", платник - ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь".

В матеріалах справи містяться докази оплати ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" за товар згідно до рахунку фактури №91156574 від 09.09.2016.

Отже твердження відповідача про відсутність доказів вартості товару та сплати позивачем за втрачений товар спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати 2 % маси нетто вантажу.

У графі 20 залізничної накладної №50851328 від 09.09.2016 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж навал, кокс доменний, вологий.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

За даними комерційного акту №БА 783324/947 від 14.09.2016, недостача у вагоні №53549408 складає 2600кг.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача збитків, які виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 16728,69грн.

Суд зробив розрахунок збитків у вигляді нестачі та встановив, що позивач не вірно розрахував суми недостачі.

За розрахунком суду нестача у вагоні №53549408 склала 9733,74грн.:

39550 кг Х 2% = 791 кг; 2600 кг - 791 кг = 1809 кг; 1809кг х 5380,73/1000 = 9733,74грн. з ПДВ, де:

39550 кг - маса нетто у вагоні №53549408,

2600 кг - розмір недостачі за комерційним актом №БА 783324/947 від 14.09.2016,

791 кг - норма природної втрати,

5380,73 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ "АЗОВСТАЛЬ" підлягають частковому задоволенню в розмірі 9733,74грн.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно задоволеним вимгам.

На підставі ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман про стягнення збитків у розмірі 16728,69 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ) збитки у розмірі 9733,74грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 930,97грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 05.09.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде складено та підписано 11.09.2017. Повний текст рішення підписано 11.09.2017

Суддя Г.Є. Курило