КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа№ 910/6916/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зеленіна В.О.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: Ващенко Т.Д. по дов. № 38-4055/391 від 27.10.2010р.

від відповідача: Демчик О.В. по дов. № 14-68 від 14.04.2017р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2017р.

у справі № 910/6916/17 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

до Публічного акціонерного товариства "Національна

акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання права

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - відповідач) про визнання за позивачем права на використання придбаного за договором № 2352/1617-РО-32 від 08.09.16. природного газу для виробництва теплової енергії для релігійних організацій в обсягах: за період з 01-31.01.17. в обсязі 66,588 тис.куб.м; за період з 01-28.02.17. в обсязі 64,201 тис.куб.м.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідач, всупереч покладених на нього спеціальних обов'язків та укладеного Договору, не виконав свої обов'язки та відмовився оформляти документи поставки газу за січень-лютий 2017 року (підписувати акти приймання-передачі природного газу), що, за твердженням позивача, призвело до "штучного створення в газотранспортній системі " небалансу газу" на об'єктах газоспоживання позивача, тобто фактична поставка природного газу позивачу штучно підмінюється послугою балансування газу в газотранспортній системі України та в кінцевому підсумку ціна газу за рахунок послуги балансування для позивача буде в кілька разів дорожче".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.2017р. у справі № 910/6916/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2017р. у справ № 910/9667/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2017р. у справі № 910/6916/17 прийнято апеляційну скаргу Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" до провадження та призначено до розгляду на 12.09.2017р.

31.08.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

04.09.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

08.09.2016р. між відповідачем (далі - Постачальник) та позивачем (далі - Споживач) укладено Договір № 2352/1617-РО-32 постачання природного газу (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Постачальник зобов'язується поставити Споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а Споживач зобов'язується оплатити його на умовах цього Договору . Природний газ, що постачається, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для релігійних організацій (п. 1.2 Договору).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1 Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору Постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 225 тис.куб.м, у тому числі за місяцями (тис.куб.м): жовтень 2016 року 4 тис.куб.м, листопад 2016 року 28 тис.куб.м, грудень 2016 року 56 тис.куб.м, січень 2017 року 52 тис.куб.м, лютий 2017 року 50 тис.куб.м, березень 2017 року 35 тис.куб.м.

Перегляд та коригування планових обсягів природного газу, що планується передати за Договором відповідно до п. 2.1 може змінюватись за ініціативою Споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного місяця постачання. Допускається відхилення місячного обсягу переданого природного газу в розмірі +-5%, підтвердженого Постачальником планового обсягу без узгодження сторін (п. п. 2.3, 2.4 Договору).

Відповідно до п. 3.4 Договору приймання-передача природного газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно з п. 3.2 Договору Споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на плановані обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися планованими обсягами, зазначеними у пункті 2.1 Договору, на відповідний місяць. Обсяги постачання підтверджуються Постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку. Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє Споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 Договору.

В пункті 3.3 Договору встановлено, що приймання-передача природного газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі.

У п. 3.5 Договору сторони погодили, що не пізніше 7-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, Споживач зобов'язується надати Постачальнику:

- завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, кладеного між споживачем та оператором газорозподільних мереж газотранспортної системи). Разом з копією акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної в акті, за категоріями (у тому числі згідно з цим договором);

- підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Постачальник не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає Споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, У разі не підписання Постачальником акта приймання-передачі природного газу Постачальник письмово повідомляє Споживача про причини такого не підписання акта (п. 3.6 Договору).

У п. 4.1 Договору вказано, що кількість природного газу, яка передається Споживачу, визначається за показниками комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, встановлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.15. № 2494 та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.15. № 2493.

Ціна за 1000 куб. м. природного газу за Договором з ПДВ становить 2 965,20 грн. (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Позивач звернувся до відповідача з листами від 15.12.16. № 61-5399 та від 13.01.17. № 61-140 із заявками на планові обсяги використання природного газу в січні та лютому 2017 року, після чого направив відповідачу акти приймання-передачі природного газу за Договором за січень-лютий 2017 року.

Листом № 26-1594/1.2-17 від 15.02.17. відповідач повідомив позивача про те, що у нього наявна заборгованість за поставлений газ, а тому оскільки підприємство не здійснює розрахунки за поточне споживання газу та погашення заборгованості згідно графіку, відповідач не надав позивачу номінації природного газу на січень 2017 року, акт приймання-передачі газу було повернуто відповідачу без підписання.

Листом № 26-2704/1.2-17 від 16.03.17. відповідач повідомив позивача про те, про те, що у нього наявна заборгованість за поставлений газ, а тому оскільки підприємство не здійснює розрахунки за поточне споживання газу та погашення заборгованості згідно графіку, відповідач не надав позивачу номінації природного газу на лютий 2017 року, акт приймання-передачі газу було повернуто відповідачу без підписання.

Наявність заборгованості за спожитий природний газ станом на 01.01.17. та 01.02.17. позивачем не заперечувалась.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник природного газу - це суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Відповідно до Постанови № 705 від 25.07.12. Кабінету Міністрів України "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" гарантованими постачальниками природного газу є суб'єкти господарювання, що в установленому порядку отримали ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та провадять діяльність на затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, території з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом для споживачів України (крім промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії); гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

Одночасно, як вказувалось вище, між сторонами було укладено Договір., умовами якого визначено, що Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є постачальником природного газу, а Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" є його споживачем, а також погоджено періоди здійснення передачі (поставки) газу.

З аналізу наведених вище норм законодавства, зокрема, Закону України "Про ринок природного газу" та Постанови № 705 від 25.07.12. Кабінету Міністрів України "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" вбачається чітке визначення правового статуту відповідача, як постачальника природного газу, а умови Договору фактично визначають такий його статус відносно позивача.

При цьому, відповідач у своїй діяльності керується Кодексом газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.15. № 2493, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.15. № 2496.

Відповідно до термінів, визначених у Кодексі ГТС, відбір природного газу за відсутності по суб'єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) є несанкціонованим.

У відповідача були відсутні підстави для документального оформлення обсягів природного газу спожитих позивачем у січні-лютому 2017 року.

Отже відповідач не здійснював поставку газу позивачу у січні-лютому 2017 року, а транспортне підприємство (оператор ГТС) не мало права здійснювати транспортування природного газу відповідача позивачу без отримання номінацій на січень-лютий 2017 року.

Судом враховано встановлений пунктом 7.2 Договору обов'язок Споживача самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу у разі відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного Споживачу.

При цьому, пунктом 3.1. Договору визначено момент переходу права власності на природний газ від Постачальника до Споживача - після підписання сторонами Договору актів приймання-передачі газу.

Такі акти за січень, лютий 2017 року за Договором не підписано, мотивована відмова відповідача від підписання таких актів мала місце, наявна станом на 01.01.17. та 01.02.17. заборгованість за спожитий природний газ позивачем не заперечувалась.

Також, позивач вказує у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто, самостійно визначає, яке його право, на його суб'єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Натомість, вирішуючи спір, судам належить з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

При цьому, господарський суд зазначає, що під порушенням права слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Твердження позивача про те, що не підписання відповідачем актів приймання-передачі природного газу за січень-лютий 2017 року призвело до "штучного створення в газотранспортній системі "небалансу газу" на об'єктах газоспоживання позивача, не підтверджуються жодними доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку, що посилання обставин позивача, не свідчать про наявність у нього порушеного суб'єктивного права з боку відповідача, оскільки позивачем не доведено наявності у нього права на використання придбаного за Договором № 2352/1617-РО-32 від 08.09.16. природного газу для виробництва теплової енергії для релігійних організацій в обсягах: за період з 01-31.01.17. в обсязі 66,588 тис.куб.м; за період з 01-28.02.17. в обсязі 64,201 тис.куб.м.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2017р. у справі № 910/6916/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2017р. у справі № 910/6916/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/6916/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді В.О. Зеленін

Н.Ф. Калатай