ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" вересня 2017 р. Справа № 922/310/16

вх. № 152

Суддя господарського суду: Погорелова О.В.

при секретарі судового засідання: Федоровій К.О.

за участю представників сторін:

стягувача (скаржник) - ОСОБА_1

боржника - не з'явився

ДВС - ОСОБА_2

розглянувши скаргу ФОП ОСОБА_3 на бездіяльність Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області по справі за позовом ФОП ОСОБА_3, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Владислав", с. Глибоке про стягнення 95679,08 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.04.2016 позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 були задоволені частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Владислав" (62410, Харківська область, Харківський район, селище Глибоке, вул. Студентська, буд. 29, код 37263274) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) - 35450,00 грн. основного боргу, 3% річних в сумі 1806,49 грн., інфляційних нарахувань в сумі 24176,90 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1256,05 грн.

Надана відстрочка виконання рішення на шість місяців.

Рішення набрало законної сили та на його виконання був виданий відповідний наказ.

06.07.2017 до господарського суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - ДВС) звернувся стягувач - ФОП ОСОБА_3

У скарзі стягувач просить суд визнати бездіяльність Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (не проведення головним державним виконавцем Аль-Халябі Л.Р. будь-яких виконавчих дій спрямованих на примусове виконання рішення суду) при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області у справі №922/310/16 від 05.05.2016 незаконною.

В обґрунтування скарги стягувач посилається на те, що у виконавчому провадженні відсутні будь-які документи які б свідчили про проведення виконавчих дій, що на думку стягувача свідчить про ігнорування особою, дії якої оскаржуються, приписів Закону України "Про виконавче провадження" та порушення майнових прав та інтересів стягувача.

Ухвалою суду від 11.07.2017 скарга прийнята судом до провадження та розгляд скарги був призначений на 08.08.2017 об 11:30.

Ухвалою суду від 08.08.2017 розгляд скарги був відкладений до 04.09.2017 до 12:05.

У судовому засіданні 04.09.2017 представник ДВС надав суду відзив на скаргу та засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження. Надані документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Боржник правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 04.09.2017 представник ДВС проти скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

Присутній у судовому засіданні представник стягувача підтримав скаргу.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників стягувача та ДВС, суд дійшов висновку про відхилення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону).

Як встановлено судом та підтверджено доданими до матеріалів доказами, 05.04.2017 на виконання до відділу ДВС надійшов наказ господарського суду Харківської області по справі № 922/310/16 виданий 05.05.2016 про стягнення заборгованості з ТОВ "Агрофірма "Владислав" на користь ФОП ОСОБА_3 у розмірі 62689,44 грн.

05.04.2017, керуючись ст. ст. 3, 4, 24-27 Закону "Про виконавче провадження" державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зареєстровано у АСВП за номером 53711650. Відповідна постанова направлена сторонам виконавчого провадження 05.04.2017 за вих. номером 11675.

Станом на 05.04.2017 у Відділі ДВС знаходилось виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Харківської області по справі № 922/6343/45 про стягнення боргу з ТОВ "Агрофірма "Владислав" на користь ТОВ "ТД Нафта-Опт" боргу у розмірі 400542,27 грн. та вимоги Харківської ОДПІ ТУ ДФС у Харківській області № ю-100-25 про стягнення боргу з ТОВ "Агрофірма "Владислав" на користь Держави боргу у розмірі 68465,72 грн.

Постановою ДВС від 25.07.2017 виконавчі провадження №№ 53711650, 53711911 було об'єднано у зведене виконавче провадження №54382011.

У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем отримано відповідь з Державної податкової службі України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами, відповідно до якої встановлено наявність відкритих рахунків

25.10.2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно відповіді ПАТ "Кредобанк" кошти на рахунках боржника відсутні.

Згідно відповіді ПАТ "Банк "Грант" на рахунку боржника знаходяться кошти у загальному розмірі 107,03 грн., які було стягнуто на користь Держави .

Згідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, витягу з електронної бази ДАІ за боржником право власності на об'єкти рухомого та нерухомого майна не зареєстровано.

Іншого майна належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, що підтверджується актом державного виконавця від 02.06.2016.

Згідно відомостей з Державного реєстру цивільних повітряних суден - останні не зареєстровані.

Згідно відповіді державної інспекції сільського господарства в Харківській області - сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми за боржником на праві власності не зареєстровані.

25.07.2017, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчих документів стягувачу.

Згідно ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як роз'яснено у п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Отже, при розгляді скарги судом було встановлено, що ДВС були проведені дії, направленні на виконання рішення господарського суду, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, копії якого надані суду та долучені до матеріалів справи, а тому суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ФОП ОСОБА_3 - відхилити.

Суддя Погорелова О.В.