ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.2017 Справа № 920/718/17
Господарський суд Сумської області у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/718/17

за позовом - Публічного акціонерного товариства Сумиобленерго, м. Суми,

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Машдеталь, м. Суми,

про стягнення 20407,49 грн.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 30.05.2017 № 10-19/17-Д/113,

відповідача не зявився.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини електричної потужності заборгованість в сумі 20407,49 грн. згідно договору про постачання електричної енергії від 12.01.2006 року № 8406, укладеного між сторонами у справі, та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Відповідач свого представника в засідання суду не направив, відзиву на позов не подав, про час, дату та місце судового слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ф. 107, які повернуто на адресу Господарського суду Сумської області відділенням поштового звязку.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року № 18, у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Незявлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи та вирішенню спору за наявними у справі матеріалами на підставі положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору про постачання електричної енергії № 8406 від 12.01.2016 року (надалі - договір), укладеного між Публічним акціонерним товариством «Сумиобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Машдеталь», позивач зобовязався постачати відповідачу електроенергію, а відповідач зобовязався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатків до нього, які є невідємними частинами договору.

В договорі також вказано, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення інших питань, що необумовлені договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством, зокрема Правилами користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 року.

Пунктом 1.1 ПКЕЕ визначено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між: виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до пункту 1.2 ПКЕЕ, договірна потужність - узгоджена із споживачем на розрахунковий період відповідно до нормативних актів та зазначена у договорі гранична величина сумарної споживаної електричної потужності в періоди максимального навантаження енергосистеми, яка встановлюється для об'єкта споживача з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт/ год. і більше.

Відповідно до пункту 4.3 ПКЕЕ, граничні величини споживання електричної потужності для споживача визначаються постачальником електричної енергії за регульованим тарифом у порядку, передбаченому законодавством України та зазначеному у договорі про постачання електричної енергії між споживачем та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що величина договірної потужності визначена, зокрема, в додатку 12 до договору, є максимально дозволеною для обєкту Товариства з обмеженою відповідальністю Машдеталь і складає 280 кВт.

Позивач повідомленнями № 24/4531 від 07.04.2017 року, № 24/3189 від 13.03.2017 року, № 24/1835 від 10.02.2017 року, № 24/15367 від І5.11.2017 року, № 24/13875 від 13.10.2017 року та № 24/5958 від 13.05.2017 року відповідачу довів граничні величини споживання електричної потужності на розрахунковий період за листопад 2016, грудень 2016, березень 2017, квітень 2017, травень 2017 та червень 2017 року на години максимуму навантаження енергосистеми для обєкта Товариства з обмеженою відповідальністю Машдеталь - 280 кВт.

Пунктом 5.5 договору передбачено, що визначення фактичного активного навантаження споживача виконується постачальником у години максимуму навантаження енергосистеми наступними способами: зокрема, за допомогою атестованої автоматизованої системи обліку електроенергії за умови наявності останньої.

Згідно пункту 3.35 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 року об'єкт споживача з приєднаною потужністю електроустановок 150 кВт і більше та середньомісячним обсягом споживання за попередні 12 розрахункових періодів для діючих електроустановок і більше має бути забезпечений локальним устаткуванням збору та обробки обліку відповідно до договору.

Відповідно до акту введення в постійну (промислову) експлуатацію автоматизованої системи обліку електроенергії (АСКОЕ) Товариства з обмеженою відповідальністю Машдеталь для даного обєкта споживача вводиться АСКОЕ в експлуатацію з 26.08.2015 року.

Згідно пункту 4.8 ПКЕЕ, контроль за дотриманням установлених режимів електроспоживання здійснюється постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та Держенергонаглядом.

Методика проведення контрольних вимірів фактичної електричної потужності в споживачів у години максимуму навантаження об'єднаної енергетичної системи України, затверджена наказом Мінпаливенерго від 19.05.2003 року № 241 (далі - Методика), встановлює порядок контролю за показаннями розрахункових автоматизованих систем обліку електроенергії. Результати контрольних вимірів фактичної електричної потужності оформлюється актом.

Проведення контролю за показаннями розрахункових автоматизованих систем обліку електроенергії (АСКОЕ) регулюється пунктом 2.2 Методики.

Відповідно до пункту 3.2 Методики, акт складається електропередавальною організацією. Складання акту також передбачене пунктом 7.8 договору від 12.01.2006 року № 8406.

Так, за даними атестованої автоматизованої системи обліку електроенергії, дистанційно з відповідного архіву (пам'яті) електронного лічильника по обєкту Товариство з обмеженою відповідальністю Машдеталь:

29.11.2016 року зафіксовано найбільшу фактичну величину потужності в розмірі 345,6 кВт. Відповідно до акту з контролю електричної потужності № 6449 в листопаді 2016 року перевищення доведеної граничної величини електричної потужності склали 65,6 кВт = 345,6 кВт (фактична потужність) - 280 кВт (договірна гранична величина);

29.12.2016 року зафіксовано найбільшу фактичну величину потужності в розмірі 314.4 кВт. Відповідно до акту з контролю електричної потужності № 6545 в грудні 2016 року перевищення доведеної граничної величини електричної потужності склали 34,4 кВт = 314,4 кВт (фактична потужність) - 280 кВт (договірна гранична величина);

29.03.2017 року зафіксовано найбільшу фактичну величину потужності в розмірі 309,6 кВт. Відповідно до акту з контролю електричної потужності № 6844 в березні 2017 року перевищення доведеної граничної величини електричної потужності склали 29,6 кВт = 309,6 кВт (фактична потужність) - 280 кВ і (договірна гранична величина);

28.04.2017 року зафіксовано найбільшу фактичну величину потужності в розмірі 444,0 кВт. Відповідно до акту з контролю електричної потужності № 6948 в квітні 2017 року перевищення доведеної граничної величини електричної потужності склали 164,0 кВт = 444,0 кВт (фактична потужність) - 280 кВт (договірна гранична величина);

29.05.2017 року зафіксовано найбільшу фактичну величину потужності в розмірі 513,6 кВт. Відповідно до акту з контролю електричної потужності № 7049 в травні 2017 року перевищення доведеної граничної величини електричної потужності склали 233,6 кВт = 513,6 кВт (фактична потужність) - 280 кВт (договірна гранична величина);

29.06.2017 року зафіксовано найбільшу фактичну величину потужності в розмірі 506,4 кВт. Відповідно до акту з контролю електричної потужності № 7149 в червні 2017 року перевищення доведеної граничної величини електричної потужності склали 226,4 кВт = 506,4 кВт (фактична потужність) -180 кВт (договірна грянична величина).

З матеріалів справи вбачається, що у години контролю максимального навантаження енергосистеми України по об'єкту споживача Товариства з обмеженою відповідальністю Машдеталь перевищення відповідачем договірних величин споживання електричної потужності за листопад 2016 року, грудень 2016 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року та червень 2017 року становить 753,6 кВт.

Факт перевищення відповідачем величини електричної потужності підтверджується актами з контролю електричної потужності (а.с. 43-55).

Відповідно до вимог пункту 4.2.2 до договору, із змінами згідно додатку № 4 від 10.12.2015 року за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Згідно статті 26 Закону України Про, електроенергетику, у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення та навчальних закладів) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Пунктом 6 статті 276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договором енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до Закону.

Постановою НКРЕ України від 11 червня 1999 року № 784 затверджений тариф за 1 кВт перевищення договірної величини потужності у розмірі 13,54 грн.

Відповідно до пункту 8 додатку № 4 від 10.12.2015 року, рахунки для оплати перевищення договірної величини споживання електроенергії та/або граничної величини споживання електричної потужності, виписуються постачальником електричної енергії окремо та надаються споживчу. Вказані рахунки мають бути оплачені споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання.

Враховуючи наявний факт перевищення величини електричної потужності в листопаді 2016 року, грудні 2016 року, березні 2017 року, квітні 2017 року, травні 2017 року та червні 2017 року позивачем були виставлені відповідачу рахунки про сплату вартості різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду та договірною величиною потужності: № 13-40/1 від 07.06.2017 року на суму 6325,89 грн., № 13-40/9 від 11.05.2017 року на суму 4441,12 грн., № 13-40/7 від 03.05.2017 року на суму 801,57 грн., № 13-40/2 від 07.02.2017 року на суму 931,55 грн., № 13-40/1 від 03.01.2017 року на суму 1776,45 грн. та № 13-40/1 від 05.07.2017 року на суму 6130,91 грн. (а.с. 37-42), всього на загальну суму 20407,49 грн., які на день розгляду справи у суді залишаються несплаченими.

У відповідності до пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України та частини сьомої статті 193 Господарського Кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно статей 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом шість статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договором енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до Закону.

Однак, як підтверджено матеріалами справи, позивачем були надані копії актів з контролю електричної потужності а також повідомлення про встановлені граничні (договірні) величини споживання електричної потужності і на даний час рахунки, виставлені позивачем до сплати, відповідачем не сплачені, що порушило права позивача та змусило його звернутись за захистом своїх прав до господарського суду з даним позовом.

Враховуючи, що факт заборгованості відповідача підтверджується матеріалами справи, а відповідачем, у свою чергу, не було подано заперечень вимогам позивача чи доказів погашення суми заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини електричної потужності в сумі 20407,49 грн. є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню на підставі статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем були подані до суду докази в обґрунтування заявлених ним вимог, в той час як відповідач не подав суду ні заперечень проти позову (відзиву на позовну заяву), ні доказів сплати заборгованості, у звязку з чим суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Машдеталь (40000, м. Суми, вул. Харківська, буд. 122, ідентифікаційний код 31499288) на користь Публічного акціонерного товариства Сумиобленерго (40035, м. Суми, вул. Івана Сірка, буд. 7, р/р № 14 в філії Сумське обласне управлінця ПАТ Державний Ощадний банк України, МФО 337568, ідентифікаційний код 23293513) двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини електричної потужності в сумі 20407,49 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.09.2017.

Суддя ОСОБА_2