ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" вересня 2017 р. Справа № 40/356-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.,

участю секретаря судового засідання Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

апелянта- Заболотної С.В., Бережного Є.Г. повідомлення про заснування органу самоорганізації населення;

позивача - не з'явився;

відповідача - Мироненко О.О., довіреність № 98-11/4555/2-16, від 27 грудня 2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу голови органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А (вх. №2050 Х/1-42) на рішення Господарського суду Харківської області від 12 липня 2007 року у справі № 40/356-07

за позовом ФОП ОСОБА_3,

до Харківської міської ради ,

про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12 липня 2007 року у справі № 40/356-07 (суддя Хотенець П.В.) позовні вимоги задоволено.

Голова органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05 липня 2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

13 липня 2017 року від органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А надійшли уточнення до апеляційної скарги (вх.№7383).

13 липня 2017 року від обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Ковчег" надійшла заява (вх.№7384).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19 липня 2017 року враховуючи неявку у судове засідання представника позивача, з метою винесення законного та обгрунтованого рішення у справі, колегією суддів було відкладено розгляд справи.

22 серпня 2017 року від голови органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А надійшла заява про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору (вх.№8786) та клопотання про залучення документів до матеріалів справи (вх.№8787).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2017 року, враховуючи неявку у судове засідання представника позивача було задоволено клопотання органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А про продовження строку розгляду справи та відкладення розгляду справи; продовжено строк розгляду справи на 15 днів, та відкладено розгляд справи.

У судове засідання, яке відбулось 11 вересня 2017 року, з'явились представники органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А та відповідача.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з'явився.

Колегія суддів, дослідивши заяву ОК "ЖБК "Ковчег" про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору (вх.№8786) до участі в розгляді спору зазначає наступне.

В обґрунтуванні вказаного клопотання ОК "ЖБК "Ковчег" зазначає, що спірне рішення стосується його прав та інтересів, оскільки останній здійснює управління будинком та всіма інженерними системами, володіє проектною та технічною документацією житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Проаналізувавши відповідне клопотання колегія суддів дійшла до висновку про відмову у його задоволенні, з тих підстав, що ОК "ЖБК "Ковчег" безпосереньо не є як власником спірних приміщень, так і органом, який здійснює захист прав та інтересів мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 в сфері права користування спільним майном.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступне.

05 липня 2007 року до Господарського суду Харківської області звернулась ФОП ОСОБА_3 з позовною вимогою про визнання права власності на нежитлові приміщення підвалу в літ. "А-9-10" (нежитлові приміщення підвалу: №1 - №29) загальною площею 814,8 кв.м. та на нежитлові приміщення технічного поверху в літ. "А-9-10" (нежитлові приміщення технічного поверху: №23, №24, №29 - №43) загальною площею 265,8 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12 липня 2007 року у справі № 40/356-07 позовні вимоги було задоволено в повному обсязі з тих підстав, що нежитлові приміщення підвалу та технічного поверху в літ. "А-9-10" належать позивачеві на праві користування і останнім доведено факт реконструювання нежитлових приміщень підвалу в літ. "А-9-10" (нежитлові приміщення підвалу: №1 - №29) загальною площею 814,8 кв.м та нежитлових приміщень технічного поверху в літ. "А-9-10" (нежитлові приміщення технічного поверху: №23, №24, №29 - №43) загальною площею 265,8 кв.м.

Не погоджуючись зі спірним рішенням до суду апеляційної інстанції звернувся голова органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А, який вказуючи на відсутності жодних правових підстав для задоволення позову, просить його скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 91 ГПК України апеляційну скаргу мають право подати не лише сторони у справі, а й особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення, що стосується їх прав та обовязків.

З юридичного аналізу наведеного правового положення вбачається, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обовязки цієї особи у відповідних правовідносинах.

В даному випадку апелянт обґрунтовує порушення спірним рішенням своїх прав та інтересів тим, що незаконно визнані за ФОП ОСОБА_3 на праві власності нежитлові приміщення підвалу в літ. "А-9-10" (нежитлові приміщення підвалу: №1 - №29) загальною площею 814,8 кв.м та нежитлові приміщення технічного поверху в літ. "А-9-10" (нежитлові приміщення технічного поверху: №23, №24, №29 - №43) загальною площею 265,8 кв.м., є спільною власністю мешканців житлового будинку АДРЕСА_1. За твердженням голови органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А з моменту його заснування мешканцями житлового будинку АДРЕСА_1 було передано останньому повноваження щодо захисту їх прав та інтересів в сфері користування спільним майном.

Аналізуючи правосуб'єктність органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А на предмет наявності повноважень щодо захисту прав та інтересів мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 в сфері користування спільним майном колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників (ст. 5 Закону).

Таким чином, питання правомірності використання, у тому числі набуття у власність, спільного майна в багатоквартирному будинку особою може бути оспорено будь-яким співвласником багатоквартирного будинку (співвласниками).

Приписами статті 237 Цивільного кодексу України унормовано, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Втім, апелянтом не надано жодного документу (довіреності, договору, та ін.) на підтвердження отримання повноважень від співвласника (співвласників) багатоквартирного будинку на захист його (їх) права використання спільного майна багатоквартирного будинку.

Разом з тим, суд зауважує, що у відповідності до цивільного законодавства органом уповноваженим на вирішення питання використання, управління, утримання спільного майна в багатоквартирному будинку є об'єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Статтею 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

При цьому ст. 4 цього ж закону передбачено, що об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відтак, у відповідності до чинного законодавства забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників покладається саме на об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, правові засади функціонування якого визначені Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Варто зазначити, що згідно до Закону України "Про органи самоорганізації населення" орган самоорганізації населення - представницький орган, що створюються жителями, які на законних підставах проживають на території села, селища, міста або їх частин, для вирішення завдань, передбачених цим Законом

Стаття 14 Закону України "Про органи самоорганізації населення" встановлює повноваження органу самоорганізації населення, зокрема:

1)представляти разом з депутатами інтереси жителів будинку, вулиці, мікрорайону, села, селища, міста у відповідній місцевій раді та її органах, місцевих органах виконавчої влади;

2)сприяти додержанню Конституції та законів України, реалізації актів Президента України та органів виконавчої влади, рішень місцевих рад та їх виконавчих органів, розпоряджень сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті (у разі її створення) ради, рішень, прийнятих місцевими референдумами;

3)вносити у встановленому порядку пропозиції до проектів місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць та проектів місцевих бюджетів;

4)організовувати на добровільних засадах участь населення у здійсненні заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, проведення робіт з благоустрою, озеленення та утримання в належному стані садиб, дворів, вулиць, площ, парків, кладовищ, братських могил, обладнанні дитячих і спортивних майданчиків, кімнат дитячої творчості, клубів за інтересами тощо; з цією метою можуть створюватися тимчасові або постійні бригади, використовуватися інші форми залучення населення;

5)організовувати на добровільних засадах участь населення у здійсненні заходів щодо охорони пам'яток історії та культури, ліквідації наслідків стихійного лиха, будівництві і ремонті шляхів, тротуарів, комунальних мереж, об'єктів загального користування із дотриманням встановленого законодавством порядку проведення таких робіт;

6)здійснювати контроль за якістю надаваних громадянам, які проживають у жилих будинках на території діяльності органу самоорганізації населення, житлово-комунальних послуг та за якістю проведених у зазначених жилих будинках ремонтних робіт;

7)надавати допомогу навчальним закладам, закладам та організаціям культури, фізичної культури і спорту у проведенні культурно-освітньої, спортивно-оздоровчої та виховної роботи серед населення, розвитку художньої творчості, фізичної культури і спорту; сприяти збереженню культурної спадщини, традицій народної культури, охороні пам'яток історії та культури, впровадженню в побут нових обрядів;

8)організовувати допомогу громадянам похилого віку, інвалідам, сім'ям загиблих воїнів, партизанів та військовослужбовців, малозабезпеченим та багатодітним сім'ям, а також самотнім громадянам, дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, вносити пропозиції з цих питань до органів місцевого самоврядування;

9)надавати необхідну допомогу органам пожежного нагляду в здійсненні протипожежних заходів, організовувати вивчення населенням правил пожежної безпеки, брати участь у здійсненні громадського контролю за додержанням вимог пожежної безпеки;

10)сприяти відповідно до законодавства правоохоронним органам у забезпеченні ними охорони громадського порядку;

11)розглядати звернення громадян, вести прийом громадян;

12)вести облік громадян за віком, місцем роботи чи навчання, які мешкають у межах території діяльності органу самоорганізації населення;

13)сприяти депутатам відповідних місцевих рад в організації їх зустрічей з виборцями, прийому громадян і проведенні іншої роботи у виборчих округах;

14)інформувати громадян про діяльність органу самоорганізації населення, організовувати обговорення проектів його рішень з найважливіших питань.

Тобто, основними завданнями органів самоорганізації населення є:

1)створення умов для участі жителів у вирішенні питань місцевого значення в межах Конституції і законів України;

2)задоволення соціальних, культурних, побутових та інших потреб жителів шляхом сприяння у наданні їм відповідних послуг;

3)участь у реалізації соціально-економічного, культурного розвитку відповідної території, інших місцевих програм.

Отже, до повноважень органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А не відноситься захист прав та інтересів його мешканців в сфері користування спільним майном.

Виходячи з того, що:

1)апелянтом не надано жодного документу (довіреності, договору, та ін.) на підтвердження отримання повноважень від співвласника (співвласників) багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на захист його (їх) права використання спільного майна багатоквартирного будинку;

2)у відповідності до чинного законодавства до повноважень органу самоорганізації населення не відноситься захист прав та інтересів мешканців житлового в сфері користування спільним майном;

колегія суддів дійшла до висновку, що орган самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А не наділений повноваженнями щодо захисту прав та інтересів мешканців будинку щодо користування нежитловим приміщенням підвалу в літ. "А-9-10" (нежитлові приміщення підвалу: №1 - №29) загальною площею 814,8 кв.м. та нежитловим приміщенням технічного поверху в літ. "А-9-10" (нежитлові приміщення технічного поверху: №23, №24, №29 - №43) загальною площею 265,8 кв.м. У зв'язку з цим спірне рішення безпосередньо не стосується прав та обов'язків даної особи, як правової підстави перегляду рішення суду першої інстанції в порядку ч. 1 ст. 91 ГПК України.

В п. 5-2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", із змінами і доповненнями, зазначено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, встановивши, що апелянт не має статусу учасника провадження у даній справі, і оскаржуваним рішенням питання про його права та обов'язки не вирішувалися, а отже не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, у зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження, господарський суд апеляційної інстанції своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження.

Керуючись ст. 80, 86, 91, 99 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

1.Припинити апеляційне провадження у справі 40/356-07 на рішення Господарського суду Харківської області від 12 липня 2007 року за апеляційною скаргою голови органу самоорганізації населення будинкового комітету будинку №191-А.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя П.В.Тихий