РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9919/17 30.08.17 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд Енерджи"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-СТАР ЛТД"

про стягнення 124 950,00 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Цубері Ю.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача: Орез В.П. за договором №б/н від 04.04.2017 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд Енерджи" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-СТАР ЛТД" про стягнення 124 950,00 грн.

Ухвалою суду від 21.06.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 26.07.2017 р.

06.07.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 26.07.2017 р. представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 26.07.2017 р. подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 26.07.2017 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 15.08.2017 р.

27.07.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

15.08.2017 р. судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Зеленіної Н.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 21.08.2017 р. справу призначено до розгляду на 30.08.2017 р.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю.

У судове засідання 30.08.2017 р. представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та витребуваних судом матеріалів не надав; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році», п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році», п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 30.08.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.09.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Енерджи» (надалі - позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ЕНЕРГО-СТАР ЛТД» (надалі - відповідач, Постачальник) було укладено договір № ЕС-260916/1 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник в строки та на умовах - постачає і передає у власність Замовнику електротехнічне обладнання в подальшому - Обладнання та зобов'язується виконати всі роботи у відповідності з цим Договором, за найменуванням, у кількості, комплектності, асортименті - у відповідності з Додатком № 1, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно Додатку № 1 до Договору найменування обладнання - дизельна електростанція MATARI MDA 12000SE3 у шумозахисному виконанні.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ціна договору складає: 124 950,00 грн., вартість обладнання - 124 950,00 грн. включно з ПДВ 20% - 20 825,00 грн. (пункт 3.1. Договору).

Пунктом 3.2.1. Договору сторони визначили порядок оплати: не пізніше одного банківського дня з дати підписання Сторонами цього Договору Замовник оплачує Постачальнику у вигляді попередньої (100%) оплати суму у розмірі 124 950,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Згідно пункту 4.1. Договору, строк доставки Обладнання на місце експлуатації за адресою: м. Рені, вул. Леніна, 84/1 відділення Делівері, становить не більше трьох робочих днів з дати оплати.

Обладнання приймається Замовником за найменуванням, у кількості, комплектності, асортименті зазначеному у Додатку № 1 до цього Договору. У разі невідповідності обладнання найменуванню, кількості, комплектності, асортименту зазначеному у Додатку № 1 до цього Договору - Замовник має право відмовитися від прийняття такого обладнання і вимагати від Постачальника поставку обумовленого цим Договором обладнання (пункт 4.2. Договору).

Взяті на себе зобов'язання за пунктом 3.2.1. Договору, позивач виконав належним чином, оплативши відповідачу ціну товару у розмірі 124 950,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою від 27.09.2016 р. та платіжним дорученням № 4 від 28.09.2016 р.

Водночас, відповідач своїх зобов'язань за Договором належним чином не виконав.

Так, у жовтні 2016 р. позивач отримав від відповідача через ТОВ «Енерго Стандарт ЛТД» (експрес-накладна ТОВ «Нова Пошта» від 30.09.2016 р. № 9743) товар, який не відповідав умовам Додатку № 1.

Згідно гарантійного листа відповідача від 08.10.2016 р. позивач через ТОВ «Енерго Стандарт ЛТД» (експрес-накладна ТОВ «Нова Пошта» від 15.10.2016 р. № 9755) повернув обладнання як таке, що не відповідає умовам Договору.

07.11.2016 р. позивач отримав від відповідача через ТОВ «Енерго Стандарт ЛТД» (експрес-накладна ТОВ «Нова Пошта» від 02.11.2016 р. № 6) обладнання яке не працювало з невідомих причин, про що було складено Акт виявлення недоліків від 09.11.2016 р. та повідомлено відповідача.

Згідно експрес-накладної ТОВ «Нова Пошта» від 29.11.2016 р. № 1348 позивач повернув обладнання як таке, що не відповідає умовам Договору.

Листом № 7 від 12.12.2016 р. позивач запропонував відповідачу повернути сплачені за Договором кошти.

Листом № 11 від 22.02.2017 р. позивач повторно запропонував відповідача повернути сплачені за Договором кошти.

Претензією № 1 від 05.04.2017 р. позивач повідомив відповідача про відмову від договору та вимагав повернути сплачені за Договором кошти.

Відповідач відповіді ні на листи ні на претензію позивача не надав, суму заборгованості не сплатив.

Станом на час розгляду справи розмір заборгованості не змінився та становить 124 950,00 грн. Жодних заперечень на позов відповідач не надав, контррозрахунок суми позову не здійснив.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 672 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 2 статті 678 Цивільного кодексу України визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором, зокрема, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті спору не надав, тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином і у встановленому порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ЕНЕРГО-СТАНДАРТ ЛТД» (02225, м. Київ, вул. Драйзера, 21-А, офіс 206; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Енерджи» (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20; ) 124 950 (сто двадцять чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп. передоплати та 1 874 (одну тисячу вісімсот сімдесят чотири) грн. 25 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 06.09.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна