ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.09.2017р. Справа №905/1736/17

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман,

про стягнення 17539,74 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 юрисконс. 1 кат.

від відповідача: ОСОБА_2 юрисконс. 1 кат.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман про стягнення збитків, що виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 17539,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час здійснення перевезення за залізничною накладною №49555741 від 17.07.2016р., перевізником було допущено на шляху прямування незбереження вантажу, про що складено комерційні акти БА №783259/841 від 21.07.2016р.; БА №783260/842 від 21.07.2016р.; БА №783261/843 від 21.07.2016р.; БА №783262/844 від 21.07.2016р. Наявність вказаних обставин, за твердженням Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», є підставою для стягнення з перевізника вартості нестачі вантажу у розмірі 17539,74 грн.

Відповідач у відзиві №2022/142 від 07.08.2017р. та судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з огляду на відсутність доказів оплати вантажу за спірним перевезенням.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

За приписами ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням накладної.

За приписами ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статтею 37 вказаного Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно із п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, а також ст.23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до п.п.2.1, 2.2 цих Правил графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг», «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно із ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом №644 від 21.11.2011р. Міністерства транспорту України, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

17.07.2016р. за залізничною накладною №49555741 Приватне акціонерне товариство «АКХЗ» (відправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці відвантажило на адресу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (одержувач), зокрема, у вагонах №61867503, №52522190, №53607222, №56339559 кокс доменний. Виходячи зі змісту відомості вагонів накладної №49555741, маса нетто у вагоні №61867503 46000 кг, у вагоні №52522190 41350 кг, у вагоні №53607222 46050 кг, у вагоні №56339559 41050 кг.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення Сартана Донецької залізниці на підставі ст.24 Статуту залізниць України була проведена перевірка та виявлена невідповідність фактичної маси вантажу тій масі, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, з посиланням на складені станціями Волноваха Донецької залізниці та Сартана Донецької залізниці акти загальної форми №684 від 20.07.2016р., №11302 від 20.07.2016р., №11300 від 20.07.2016р., було здійснено комісійне переваження вагонів №61867503, №52522190, №53607222, №56339559, про що складені комерційні акти БА №783259/841 від 21.07.2016р.; БА №783260/842 від 21.07.2016р.; БА №783261/843 від 21.07.2016р.; БА №783262/844 від 21.07.2016р., відповідно до яких встановлено наступне:

- вагон №61867503: брутто 67700 кг, тара 23900 кг, нетто 43800 кг, що менше документу на 2200 кг;

- вагон №52522190: брутто 63600 кг, тара 23500 кг, нетто 40100 кг, що менше документу на 1250 кг,

- вагон №53607222: брутто 67650 кг, тара 24100 кг, нетто 43350 кг, що менше документу на 2500 кг,

- вагон №56339559: брутто 62750 кг, тара 23300 кг, нетто 39450 кг, що менше документу на 1600 кг.

У комерційному акті БА №783259/841 від 21.07.2016р. також відображено, що навантаження у вагоні №61867503 вище рівня бортів на 300 400 мм, маркування вапном однією подовжньою смугою; над 6, 7 люками, поглиблення 1500 х 2500 х 400 мм, маркування у місці поглиблення порушено; двері люка закриті; у технічному відношенні вагон справний; течі вантажу немає.

У комерційному акті БА №783260/842 від 21.07.2016р. зазначено, що навантаження у вагоні №52522190 вище рівня бортів на 40 50 см, шапкоподібне, вантаж марковано вапном, однією подовжньою смугою по довжині вагона; над 6, 7 люками, по ходу потяга, наявне поглиблення довжиною 2,5 м 3 м по всій ширині вагона, вглиб 1,5 м зі скосами до торцевих бортів; в місці поглиблення маркування відсутнє; вагон бездверний, люка закриті, у технічному відношенні справний, течі вантажу немає.

У комерційному акті БА №783261/843 від 21.07.2016р. вказано, що навантаження у вагоні №53607222 вище рівня бортів на 40-50 см, вантаж марковано вапном, однією подовжньою смугою по довжині вагона; над 6-7 люками по ходу потяга наявне поглиблення довжиною 2,5 м 3 м, по всій ширині вагона, вглиб 1,5 м зі скосами до торцевих бортів; в місці поглиблення маркування відсутнє; вагон бездверний, люка закриті, у технічному відношенні справний, течі вантажу немає.

У комерційному акті БА №783262/844 від 21.07.2016р. відображено, що навантаження у вагоні №56339559 вище рівня бортів на 40 50 см, шапкоподібне, вантаж марковано вапном, однією подовжньою смугою по довжині вагона; над 1-7 люками, по ходу потяга, наявне поглиблення довжиною 1,5 м, по всій ширині вагону, углиб 1,2 м з укосами до торцевого борту; в місці поглиблення маркування відсутнє; вагон бездверний, люка закриті, у технічному відношенні справний, течі вантажу немає.

Переваження вантажу у вагонах №61867503, №52522190, №53607222, №56339559 здійснювалось з розцепкою на 150 т вагонних вагах вантажоотримувача (державна повірка 08.09.2015р.). При повторному переваженні недостача підтвердилась.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Стаття 110 Статуту залізниць України також передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічні за змістом приписи містяться у ст.113 Статуту залізниць України, ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідачами в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду, що недостача вантажу відбулась не з вини залізниці.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу, засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Як передбачено у ст.130 Статуту залізниць України, пред'явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред'явлення до неї претензії. Право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову. Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

Згідно з ч.1 ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В силу норм ч.ч.1, 2 ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За змістом п.2.7 роз'яснення №04-5/601 від 29.05.2002р. Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто), зокрема, для коксу у вологому стані становить 2%.

У графі 20 залізничної накладної №49555741 «Найменування вантажу» зазначено, що спірний вантаж (кокс) відправлений у вологому стані.

За даними комерційних актів БА №783259/841 від 21.07.2016р.; БА №783260/842 від 21.07.2016р.; БА №783261/843 від 21.07.2016р.; БА №783262/844 від 21.07.2016р., недостача у вагоні №61867503 складає 2200 кг, у вагоні №52522190 1250 кг, у вагоні №53607222 2500 кг, у вагоні №56339559 1600 кг.

Здійснивши перевірку виконаного позивачем розрахунку позовних вимог з урахуванням відомостей, які містяться в рахунку-фактурі №91033978 від 17.07.2016р. Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправника), а також акту приймання-передачі №91033978 від 17.07.2016р., складеного, в тому числі, щодо товару, транспортування якого здійснювалось у вагонах №61867503, №52522190, №53607222, №56339559, суд встановив, що він є арифметично вірним.

При цьому, твердження відповідача, викладені у відзиві №2022/142 від 07.08.2017р., спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення збитків у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 17539,74 грн, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1600 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман про стягнення збитків у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 17539,74 грн, задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1, ) збитки у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 17539,74 грн, а також судовий збір в сумі 1600 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 07.09.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 11.09.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця