ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" вересня 2017 р.Справа № 916/4550/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

Головуючий суддя Степанова Л.В.

Суддя Волков Р.В.

Суддя Никифорчук М.І.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

Суть спору: про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд" про визнання недійсним з моменту укладання договору від 25.11.2014р. №186-ТД.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.03.2016р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2016р., у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2016 у даній справі рішення місцевого та апеляційного господарських судів були скасовані, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.09.2016р. справу було прийнято до провадження судді Бездолі Д.О., та призначено до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.10.2016р. провадження у справі було зупинено до вирішення спору у справі Одеського окружного адміністративного суду № 815/3490/16 за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора ОСОБА_4, юридичного департаменту Одеської міської ради, за участю третьої особи ТОВ "Главбуд Плюс" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 ухвалу суду від 19.10.2016 у даній справі було залишено без змін.

03.01.2017 позивач подав до суду заяву про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.01.2017 провадження у справі було поновлено у зв'язку з усуненням обставин, що зумовили його зупинення, розгляд справи призначений на 30.01.2017 о 15 год. 00 хв.

19.01.2017 суд отримав запит Одеського апеляційного господарського суду про направлення матеріалів справи № 916/4550/15 у зв'язку з надходження касаційної скарги позивача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області (суддя Бездоля Д.О.) провадження у справі було зупинено розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги позивача та повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.03.2017р. касаційну скаргу ТОВ "Главбуд плюс" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 у справі № 916/4550/1 та додані до неї документи повернути скаржнику.

21.03.2017р. справу №916/4550/15 повернуто до господарського суду Одеської області.

У звязку із закінченням повноважень судді Бездолі Д.О. 21.03.2017р. було здійснено повторний авторозподіл справи №916/4550/15 та справу №916/4550/15 передано на розгляд судді Л.В. Степанової.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.03.2017р. справу №916/4550/15 прийнято до провадження суддею Степановою Л.В. та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2017р. справу №916/4550/15 призначено до колегіального розгляду.

Згідно автоматичного розподілу справ господарського суду Одеської області від 06.06.2017р. справу №916/4550/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Степанової Л.В., судді Смелянець Г.Є., судді Волкова Р.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.06.2017р. справу прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Степанової Л.В., судді Смелянець Г.Є., судді Волкова Р.В. та справу призначено до розгляду.

У звязку з перебуванням судді Смелянець Г.Є. на лікарняному з 21.07.2017р., згідно повторного автоматичного розподілу справ господарського суду Одеської області від 21.07.2017р. на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду №726 від 21.07.2017р. справу №916/4550/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Степанової Л.В., судді Волкова Р.В., судді Никифорчука М.І.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.07.2017р. справу прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Степанової Л.В., судді Волкова Р.В., судді Никифорчука М.І. та справу призначено до розгляду.

11.05.2017р. за вх.суду№2-2554/17 відповідач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі №916/4550/15 до вирішення спору по справі №815/3490/16.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, відмовляє в його задоволенні у звязку з необґрунтованістю.

28.08.2017р. за вх.суду№2-4520/17 відповідач звернувся до суду з клопотанням про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як зазначає позивач, ТОВ "Главбуд Плюс" було засновано 16.04.2002р., учасниками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з рівними частками по 50% у статутному капіталі.

Протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Главбуд Плюс від 01.06.2007 року №3 було призначено на посаду директора товариства ОСОБА_7. На підставі протоколу від 01.06.2007 року №3 видано наказ від 01.06.2007 року №16_07/О, відповідно до якого ОСОБА_7 приступив до виконання обовязків директора товариства з правом підпису фінансових та первинних документів.

Ухвалою Малиновського районного суду міста ОСОБА_8 від 05.11.2014 року у справі №521/19272/14-ц була задоволена частково заява ОСОБА_3 про забезпечення позову до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю „Охоронне агентство „Гепард, третя особа ОСОБА_6, про звільнення та усунення перешкод у користуванні майном, якою, зокрема, ОСОБА_7 було відсторонено з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю „Главбуд Плюс, м. Одеса та призначено ОСОБА_3 виконуючим обовязки директора товариства з 05.11.2014 року; зобовязано державного реєстратора відділу реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про ОСОБА_7 в графі керівник та включити запис про ОСОБА_3 в графу керівник Товариства з обмеженою відповідальністю „Главбуд Плюс, м. Одеса з правом вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі з правом підпису.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року вищезазначена ухвала була скасована та постановлено нову ухвалу про залишення без задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Позивач зазначає, що на підставі ухвали Малиновського районного суду міста ОСОБА_8 від 05.11.2014 року, відділом реєстраційної служби в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців був включений запис про ОСОБА_3 в графу "ПІБ керівника юридичної особи".

Протягом дії незаконної ухвали Малиновського районного суду міста ОСОБА_8 від 05.11.2014 року ОСОБА_9 уклав низку договорів зокрема 25.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" (позивач, Покупець, ТОВ "Главбуд Плюс") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд" (відповідач, Постачальник, ТОВ "Торговий дім Бетонекс-Буд") було укладено договір поставки №186-ТД (далі договір) відповідно до якого Постачальник на умовах цього договору зобовязується передавати у власність (здійснювати поставку) у замовлені строки Покупцеві будівельну продукцію за потребами Покупця, а Покупець зобовязується приймати і оплачувати вартість вказаного товару.

На виконання вимог зазначеного договору, позивач перерахував відповідачеві 25.11.2014 р.- 361035 грн., а Товариство з обмеженою відповідальності Торговий дім Бетонекс-Буд передало Товариству з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс будівельні матеріали на загальну суму 361035 грн., що підтверджується видатковими накладними №502 від 25.11.2014 р., №503 від 25.11.2014 р., №504 від 25.11.2014 р., №505 від 25.11.2014 р., №506 від 26.11.2014 р., №507 від 26.11.2014 р., №508 від 27.11.2014 р., №509 від 27.11.2014 р., №510 від 27.11.2014 р., №511 від 28.11.2014 р., №512 від 29.11.2014 р. та довіреностями №5 від 25.11.2014 р., №7 від 25.11.2014 р.

Зазначений договір від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" було підписано директором ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд" заступником директора ОСОБА_8, вказаний договір скріплено печатками обох Товариств.

Позивач стверджує, що ОСОБА_3 при укладанні спірного правочину купівлі-продажу. ОСОБА_3 діючи на підставі незаконної ухвали суду в якості виконуючого обовязки директора ТОВ "Главбуд Плюс" не мав на це відповідних повноважень , передбачених Статутом товариства. ОСОБА_3 діяв всупереч інтересів ТОВ "Главбуд Плюс", без волевиявлення останнього на укладання спірного договору, недобросовісно та в порушення законодавства, а відтак не мав належного обсягу цивільної дієздатності, а перерахування за договором поставки коштів у сумі 361035,00грн.за начебто поставлені будівельні матеріали відбулося поза волею власника - ТОВ "Главбуд Плюс".

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати недійсним договір поставки №186-ТД від 25.11.2014р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" з моменту його укладення.

В своєму відзиві на позов при первісному розгляді справи відповідач зазначав, що укладаючи договір поставки з позивачем, відповідач не знав про існування обмежень повноважень щодо підписання договору з боку позивача в особі ОСОБА_3 та просив суд відмовити в позові у повному обсязі.

При новому розгляді справи відповідач відзиву на позов не надав.

В судових засіданнях відповідач надав пояснення, що станом на день укладання спірного договору згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, директором ТОВ "Главбуд Плюс" був ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Передаючи справу на новий розгляд в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат суд касаційної інстанції зазначив, що відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс (пункт 9.4) призначення та звільнення з посади директора належить до компетенції зборів учасників товариства а рішення про призначення ОСОБА_3 директором Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс збори учасників не приймали. Такої підстави для призначення або звільнення директора товариства, як ухвала суду, ні статутом, ні законом не передбачено. В матеріалах справи, окрім витягу з ЄДР, у якому станом на 21.11.2014 р. директором Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс значиться - ОСОБА_3, містяться також спеціальні витяги з ЄДР, у яких станом на 21.11.2014 р. та 25.11.2014 р. керівником Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс значиться - ОСОБА_7 (т. 1 арк. справи 135-138). Проте, вищевказане було залишено судами попередніх інстанцій поза увагою, відповідні обставини справи стосовно укладення оспорюваного договору особою, яка не мала належного обсягу цивільної дієздатності, чи навпаки, в розумінні приписів частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України встановлені не були. Судами попередніх інстанцій не було надано належної правової оцінки і наступним обставинам: ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014 р. в рамках цивільної справи (суддя Жуган Л.В.), було задоволено заяву ОСОБА_3, а саме: відсторонено ОСОБА_7 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р.; призначено ОСОБА_3 виконуючим обовязки директора Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р. до набрання рішенням по даній справі законної сили; зобовязано держаного реєстратора відділу Реєстраційної служби міського управління юстиції виключити з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців запис про ОСОБА_7 в графі ПІБ керівника юридичної особи та в графі прізвище, імя та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи, без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р.; зобовязано держаного реєстратора відділу Реєстраційної служби міського управління юстиції включити в Єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб підприємців запис про ОСОБА_3 в графу ПІБ керівника юридичної особи та в графі прізвище, імя та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи, без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р.; зобовязала ОСОБА_7 передати ОСОБА_3 статут та печатки Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс; уповноважила ОСОБА_3 або його представника, за умови наявності документів, що підтверджують його повноваження, вжити необхідні заходи виконання ухвали суду. Вищевказану ухвалу, за наслідком апеляційного перегляду було скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 р. Апеляційним господарським судом в ухвалі від 03.12.2014 р. було зазначено, що заходи забезпечення позову, які застосовувались судом першої інстанції, суперечать правовій природі забезпечення та меті його застосування, адже мета застосування заходів забезпечення позову полягає саме в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб. Таким чином, суд апеляційної інстанції вказав, що задовольняючи заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову, районний суд обрав заходи забезпечення, які не перебувають в необхідному (обовязковому) правовому звязку із позовними вимогами, а вирішив спір по суті у спосіб, непередбачений процесуальним законом.

Відповідно до ст.111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Так, положеннями статей 202, 203 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 вказаного кодексу закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 92, абзацу 2 частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є визнання недійсним з моменту укладення договору поставки №186-ТД від 25.11.2014 р., з підстав укладання його особою, яка не мала належного обсягу цивільної дієздатності, діяла усупереч інтересам товариства, на підставі частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин, що зазначено в абзаці 4 підпункту 2.1 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд" було укладено договір поставки № 186-ТД.

З матеріалів справи видно, що вказаний договір від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" було підписано директором ОСОБА_3, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд" заступником директора ОСОБА_8 Вказаний договір скріплено печатками обох Товариств.

За приписами частин 1, 3 статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що органи юридичної особи створюються в порядку, що визначається законом та установчими документами. Посадова особа, що є органом юридичної особи, не має право надавати повноваження органу юридичної особи іншим працівникам юридичної особи або її учасникам.

Таке право мають тільки загальні збори учасників (членів) чи засновник юридичної особи і тільки шляхом внесення змін до установчих документів юридичної особи та державної реєстрації таких змін.

Випадки тимчасового, в тому числі і на декілька днів, покладення на фізичну особу обов'язків органу юридичної особи повинні бути передбачені установчими документами шляхом встановлення порядку призначення фізичної особи тимчасово виконуючою обов'язки органа юридичної особи.

Відповідно до п. 9.4. Статуту Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс до компетенції зборів учасників належить зокрема призначення та звільнення з посади директора.

В матеріалах справи міститься Протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Главбуд Плюс від 01.06.2007 року №3 яким було призначено на посаду директора товариства ОСОБА_7. На підставі протоколу від 01.06.2007 року №3 видано наказ від 01.06.2007 року №16_07/О, відповідно до якого ОСОБА_7 приступив до виконання обовязків директора товариства з правом підпису фінансових та первинних документів.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014 р. в рамках цивільної справи (суддя Жуган Л.В.), було задоволено заяву ОСОБА_3, а саме: відсторонено ОСОБА_7 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р.; призначено ОСОБА_3 виконуючим обовязки директора Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р. до набрання рішенням по даній справі законної сили; зобовязано держаного реєстратора відділу Реєстраційної служби міського управління юстиції виключити з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців запис про ОСОБА_7 в графі ПІБ керівника юридичної особи та в графі прізвище, імя та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи, без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р.; зобовязано держаного реєстратора відділу Реєстраційної служби міського управління юстиції включити в Єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб підприємців запис про ОСОБА_3 в графу ПІБ керівника юридичної особи та в графі прізвище, імя та по батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи, без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс з 05.11.2014 р.; зобовязала ОСОБА_7 передати ОСОБА_3 статут та печатки Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс; уповноважила ОСОБА_3 або його представника, за умови наявності документів, що підтверджують його повноваження, вжити необхідні заходи виконання ухвали суду.

Посилання відповідача на те, що станом на день підписання спірного договору директором ТОВ Главбуд Плюс в ЄДР був ОСОБА_3 судом до уваги не приймається, оскільки відомості щодо директора ОСОБА_3 були внесені до ЄДР на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014 р., яка була скасована судом апеляційної інстанції.

Крім того суд зазначає, що такої підстави для призначення або звільнення директора товариства, як ухвала суду, ані статутом, ані законом не передбачено.

Вищевказану ухвалу, за наслідком апеляційного перегляду було скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 р.

Апеляційним господарським судом в ухвалі від 03.12.2014 р. було зазначено, що заходи забезпечення позову, які застосовувались судом першої інстанції, суперечать правовій природі забезпечення та меті його застосування, адже мета застосування заходів забезпечення позову полягає саме в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вказав, що задовольняючи заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову, районний суд обрав заходи забезпечення, які не перебувають в необхідному (обовязковому) правовому звязку із позовними вимогами, а вирішив спір по суті у спосіб, непередбачений процесуальним законом.

Крім того в матеріалах справи містяться також спеціальні витяги з ЄДР, у яких станом на 21.11.2014 р. та 25.11.2014 р. керівником Товариства з обмеженою відповідальності Главбуд Плюс значиться - ОСОБА_7.

Зі змісту договору вбачається, що договір укладено ТОВ "Главбуд Плюс" в особі ОСОБА_3, який діє на підставі Статуту, що також свідчить про те, що договір підписаний особою, не уповноваженою на це її установчими документами.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі не беруться до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього обєднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися в межах корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним (пункт 3.2 рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України).

ОСОБА_3 не мав повноважень на укладення оспорюваного договору, оскільки зборами учасників ТОВ "Главбуд Плюс" питання щодо його призначення на посаду директора не вирішувалося, ухвала суду про забезпечення позову від 05.11.2014 р., якою було призначено ОСОБА_3 виконуючим обов'язки директора товариства з 05.11.2014 р., була скасована вищестоящими судовими інстанціями як незаконна, а відтак не може бути підставою для такого призначення, інші законні підстави були відсутні.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд" про визнання недійсним з моменту укладання договору від 25.11.2014р. №186-ТД, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49,ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд" про визнання недійсним договору поставки з моменту укладення задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати недійсним договір поставки №186-ТД від 25.11.2014р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" () з моменту його укладення.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Бетонекс-Буд" (65012, м. Одеса, вул. Пушкінська,36, офіс 518, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс" (65082, АДРЕСА_1, ) 1218/одна тисяча двісті вісімнадцять/грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 11 вересня 2017р.

Головуючий суддя Л.В. Степанова

Суддя Р.В. Волков

Суддя М.І. Никифорчук