ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 вересня 2017 року Справа № 916/4202/14

Вищий господарський суд України в складі колегії

Головуючий, суддяЯценко О.В.,
суддіПоляк О.І., Ходаківська І.П.
розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 23.05.2017
у справі№916/4202/14
Господарського судуОдеської області
за позовом заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району
до1. Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області; 2. Відкритого акціонерного товариства ім.Калініна
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1) Кабінету Міністрів України; 2) Оперативного командування "Південь"
пропро визнання недійсним договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга Міністерства оборони України від 02.06.2017 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Згідно ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини першої ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на час звернення з позовом до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" з першого січня 2014 року для працездатних осіб встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1218 грн.

Предметом спору є вимога визнати недійсним договір оренди землі, витребувати та повернути Міністерству оборони України зі складанням акту прийому-передачі земельну ділянку передану за оспорюваним договором.

Таким чином, судовий збір підлягає сплаті за ставкою, встановленою для позовів немайнового характеру.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Згідно пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, судовий збір за касаційний перегляд судових рішень підлягає сплаті з вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки (1218*120%=1461,60 грн).

Як вбачається з касаційної скарги доказів сплати судового збору не додані.

Міністерство оборони України звернулося до Вищого господарського суду України з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване відсутністю належного фінансування.

Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п.3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Скаржником не надано суду доказів, що свідчать про об'єктивні перешкоди для сплати судового збору, зокрема відсутності на казначейських рахунках заявника грошових коштів в сумі, що відповідає ставці судового збору в розглядуваному випадку; не доведено об'єктивних обставин, які б свідчили, що до ухвалення судового рішення у справі (постанови суду касаційної інстанції) заявник має можливість сплатити судовий збір.

Таким чином, Вищий господарський суд України доходить до висновку, що підстави для відстрочення сплати судового збору в цьому випадку відсутні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 у справі № 916/4202/14 Господарського суду Одеської області повернути скаржнику, а справу - місцевому господарському суду.

Головуючий, суддяО.В. Яценко

СуддіО.І. Поляк
І.П. Ходаківська