ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" вересня 2017 р. Справа № 911/2688/17

Суддя Бабкіна В.М. розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛОК",

2. ОСОБА_2,

3. ОСОБА_3,

третя особа - ОСОБА_4,

про визнання правочину недійсним,

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 05.09.2017 р. (вх. № 2705/17 від 07.09.2017 р.) ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛОК", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Працівниками відділу діловодства господарського суду Київської області було складено та підписано акт від 07.09.2017 р. про те, що при розкритті конверта, надісланого ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1), встановлено відсутність документів, вказаних в додатку до позовної заяви, а саме - копії позову з додатками для осіб, що приймають участь у справі.

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Спеціальним законом, що регулює зазначені питання, є Закон України "Про судовий збір", статтею 2 якого визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду, тобто позивачі. Відповідно до частини 1 ст. 3 вказаного закону, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За таких обставин, в даному випадку обов'язок сплати судового збору законом покладено на позивача - ОСОБА_1.

Звертаючись з позовом до господарського суду Київської області, позивач не надав доказів сплати судового збору. Водночас, в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, обґрунтоване тим, що позивач є особою пенсійного віку з пенсійним забезпеченням та не має будь-яких додаткових доходів, у зв'язку з чим, позивач, посилаючись на ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", просив суд відстрочити сплату судового збору.

Слід зазначити, що приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання до суду позовної заяви ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним сума належного до сплати судового збору становить 1600,00 грн.

Позивач зазначає, що є особою пенсійного віку з пенсійним забезпеченням та не має будь-яких додаткових доходів, у зв'язку з чим не має можливості сплатити судовий збір. На підтвердження знаходження на обліку у центральному обласному управлінні Пенсійного фонду України позивачем до матеріалів позову додано довідку Пенсійного фонду України № 5775 від 01.06.2017 р., яка видана ОСОБА_1

Як встановлено у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які б об'єктивно свідчили про неможливість позивачу виконати вимоги закону та сплатити судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі. Водночас, наведені ОСОБА_1 обставини щодо недостатності коштів на оплату судового збору не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору.

Відповідно до вищевикладеного, враховуючи конституційний принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України), суд робить висновок про те, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає, та що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно з приписами п. 4 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 2 частини 1 статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Окрім того, відповідно до вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (із змінами і доповненнями), надання послуг поштового зв'язку підтверджує розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви не додано доказів, які підтверджують направлення копії позовної заяви відповідачу 1, відповідачу 2, відповідачу 3 та третій особі.

Так, фактично до позовної заяви ОСОБА_1 б/н від 05.09.2017 р. (вх. № 2705/17 від 07.09.2017 р.) на підтвердження направлення відповідачу 1, відповідачу 2, відповідачу 3 та третій особі позовної заяви, окрім описів вкладень, додано фіскальні чеки № 3556, № 3557, № 3558, № 3559 від 05.09.2017 р., на кожному з яких у графі «Кому» зазначено «ГОСПОД СУД КИЇВСЬК», а у графі «Кому» зазначено « 01032 КИЇВ».

За таких обставин жоден із зазначених фіскальних чеків не підтверджує направлення копії позовної заяви саме відповідачу 1, відповідачу 2, відповідачу 3 та третій особі на вказані позивачем в описах вкладень адреси.

Згідно приписів п. 6 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Крім того, пунктом 4 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно зі ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналах або в належним чином засвідченій копії.

Враховуючи викладене, звертається увага заявника на те, що позовна заява подана з порушенням норм п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України, зокрема, додані позивачем до позовної заяви ксерокопії документів взагалі не засвідчені, а тому не можуть вважатись доказами, що підтверджують викладені в заяві обставини.

З урахуванням наведеного, керуючись п.п. 4, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Клопотання ОСОБА_1 щодо відстрочення сплати судового збору за подання даної позовної заяви відхилити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 б/н від 05.09.2017 р. (вх. № 2705/17 від 07.09.2017 р.) повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи всього на 12 арк., а також акт від 07.09.2017 р. на 1 арк. - позивачу.

Суддя В.М. Бабкіна