ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р.Справа № 922/2382/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біосистеми України", м. Харків
про стягнення 45827,39 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю від 31.07.2017 року;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біосистеми України" про стягнення 45 827,39 грн. у зв'язку із неналежним виконанням договору оренди № 11 від 01.03.2016 року. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2017 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 07.08.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.08.2017 року розгляд справи було відкладено на 28.08.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.08.2017 року розгляд справи було відкладено на 11.09.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 11.09.2017 року представник позивача надав заяву про долучення документів до матеріалів справи (вх. № 29187).

Представник позивача в судовому засіданні 11.09.2017 року підтримав позовні вимоги просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 11.09.2017 року не з`явився, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву, не надав. На адресу суду повернулась ухвала про порушення провадження у справі від 19.07.2017 року з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Вищий господарський суд України у п.4 Інформаційного листа № 01-8/1228 від 02 червня 2006 року "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" зазначив про те, що до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "у зв'язку з закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і тому подібне, з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення відповідним судом певних процесуальних дій.

Відповідно до п.3.6 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України №02-5/289 від 18 вересня 1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Беручи до уваги, що відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також те, що ухвалою господарського суду Харківської області про порушення провадження у справі від 29 вересня 2015 року Відповідача було повідомлено про розгляд даної справи, суд в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами без участі представника відповідача.

Суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника Позивача, встановив наступне.

01 березня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нью системс АМ" (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біосистеми України" (відповідач, орендар) було укладено договір оренди №11 частини нежитлового Обєкта (загальною площею 6,9 кв.м), що знаходиться у Будівлі, план розміщення якого визначається у Додатку 1 до вищезазначего Договору за адресою: вулиця Ромашкіна, 1, м. Харків, 61031.

Згідно п.2.1. договору, орендодавець зобовязався передати обєкт оренди орендарю в строкове платне користування, а Орендар взяв на себе зобовязання прийняти Обєкт оренди для використання його в господарській діяльності за цільовим призначенням-офісні приміщення, та сплачувати орендну плату та інші платежі в строки та на умовах , передбачені договором.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання п. 10.2.1. договору, позивач передав 01.03.2016 року в користування відповідача обєкт, що підтверджується актом приймання-передачі обєкту в оренду в строк, передбачений договором.

Пунктом 7.4. договору передбачено, що орендна плата за кожен місяць оренди обєкта сплачується не раніше 1 (першого) і не пізніше 15 (пятнадцятого) числа кожного календарного місяця оренди на підставі відповідного рахунку-фактури орендодавця авансовим платежем, який повинен надаватися орендодавцем до 5 (пятого) числа кожного місяця.

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.5 ст.762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, що підтверджується щомісячними актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за червень 2016 року - січень 2017 року на суму 22 960 грн.00 коп.

Відповідачем в свою чергу вищезазначені акти були отримані, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача в повідомленні про вручення, які наявні в матеріалах справи.

Проте відповідач, в порушення умов, укладеного між сторонами договору не здійснив оплату орендних платежів з червня 2016 року по січень 2017 року, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість в розмірі 22960,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивач 10.04.2017 року надіслав відповідачеві рекомендованим листом письмову вимогу № 1.20-247 про сплату заборгованості з орендної плати.

Проте відповідач відповіді на вимогу не надав та борг не погасив.

Крім того, позивачем було вказано на те, що орендовані відповідачем приміщення знаходяться на режимній території Міжнародного аеропорту м. Харків (ТОВ «НЬЮ СИСТЕМС AM»), доступ до якої надається виключно за спеціальними перепустками, як для фізичних осіб , так і для транспортних засобів з обовязковим супроводом працівниками служби авіаційної безпеки позивача.

Додатком № 3 до договору оренди від 01.03.2016 року було передбачено, що вхід працівників орендаря в об`єкт орендаря, що знаходиться в режимній зоні здійснюється на підставі перепусток, за формою та у вигляді затверджених орендарем. Перепустки видаються орендодавцем на платній основі. Співробітники, представники підрядних організацій, курсанти (слухачі), відвідувачі орендаря, що отримали перепустку для знаходження в режимній зоні, проходять обов`язковий інструктаж та розписуються у відповідному журналі, що зберігається в Бюро перепусток. Знаходження в режимній території без перепусток не допускається.

В матеріалах справи наявний витяг з положення про перепустки, затверджений генеральним директором ТОВ "Нью системс АМ" 05.09.2016 року.

Відповідачем були належним чином оформлені та підписані відповідні заявки за надання разових перепусток, видачу тимчасових перепусток та супровід по режимній території, які наявні в матеріалах справи.

Позивач належним чином виконав свої зобовязання по наданню вищезазначених Заявок та здійснив супровід представників відповідача по режимній території (а.с. 49-82).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату за надання разової перепустки, видачу разової транспортної перепустки Рахунок-фактура № СФ- 0017626 від 31/12/2016р. та № СФ-0018069 від 31.01.01.2017), та супровід по режимній території (Рахунок-фактура № СФ-0017812 від 31 /12/2016р.).

Відповідач в свою чергу не здійснив оплати виставлених рахунків, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за видачу тимчасової перепустки в розмірі 8670,00 грн. та 14197,39 грн. за супровід по режимній території.

Таким чином, враховуючи порушення відповідачем умов договору оренди, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 22960,00 грн. заборгованості з орендної плати, 8670,00 грн. за видачу тимчасової перепустки, видачу разової тимчасової перепустки та надання разової перепустки та 1 4197,39 грн. за супровід по режимній території.

Згідно зі ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди № 11 від 01.03.2016 року з орендної плати за період з червня 2016 року по січень 2017 в розмірі 22960,00 грн., 8670,00 грн. за видачу тимчасової перепустки та 14197,39 грн. за супровід по режимній території обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 623-629, 762 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біосистеми України" (61033, м. Харків, вул. Ісаївська, буд. 97, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью системс АМ" (61031, м. Харків, вул. Ромашкіна, 1, ) заборгованість з орендної плати за період з червня 2016 року по січень 2017 в розмірі 22960,00 грн., 8670,00 грн. за видачу тимчасової перепустки та 14197,39 грн. за супровід по режимній території та 1600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_2

922/2382/17