ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви без розгляду

"15" вересня 2017 р. Справа № 911/2769/17

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні матеріали

за позовом приватного підприємства «Коріна» (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Грушевського, буд. 15, код 02467021)

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (09700, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)

про стягнення 17000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

позивач - приватне підприємство «Коріна» - звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 12.09.2017 до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 17 000,00 грн. за оплачений згідно рахунку-фактури, та не поставлений товар, та покласти на відповідача витрати на сплату судового збору.

Відповідно до пунктів 1, 3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до вимог пункту 5 частини другої ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюются; законодавство, на підставі якого подається позов. Відповідно до ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України першою інстанцією», копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003р. № 55, а у разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору. Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою).

Додані позивачем до позову документи подані в незасвідчених ксерокопіях, а відтак не можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів.

Як на підставу поданого позову щодо наявності у відповідача заборгованості, позивач посилається на платіжні доручення, за якими позивач перерахував грошові кошти, в якості оплати за товар. Касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. (розділ IV пункт 1.3 Постанови Правління Національного Банку України від 01.06.2011 № 174 «Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні»).

Однак, зазначені копії платіжних доручень не свідчать про перерахування коштів, оскільки не засвідчені банківською установою, яка провела платіж, в них відсутні підписи платника та працівника банку, а відповідні банківські виписки позивачем не подано.

Таким чином, позовна заява не містить доказів, що підтверджують позов, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини першої ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ст.ст. 54, 57 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до пункту 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 якщо позовну заяву підписано особою на підставі виданої їй довіреності, до заяви має бути додано оригінал або належно завірену копію такої довіреності.

На доказ повноважень особи, яка підписала довіреність від імені позивача ПП «Коріна» позивачем додано незасвідчену ксерокопію довіреності від 25.05.2017, яка з вищезазначених підстав не може бути прийнята судом в якості належного доказу повноважень особи, яка підписала позов, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 1 частини першої ст. 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктами 1, 3 частини першої, частиною третьою статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 12.09.2017 приватного підприємства «Коріна» разом з доданими до неї матеріалами (всього на 28 аркушах, в тому числі оригінали: платіжного доручення від 23.05.2017 № 438, фіскального чеку «Укрпошта» від 12.09.2017, опису вкладення від 12.09.2017 та поштового конверту, в якому надійшли матеріали позовної заяви) повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя О.В. Конюх