РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017Справа №910/8103/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ЦЕНТР КИЇВ"

про повернення товарно-матеріальних цінностей

Суддя Ярмак О.М.

представники:

від позивачаПечерський П.М. (за довіреністю)
від відповідача Прокопець О.В. (за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про зобов'язання відповідача повернути товарно-матеріальні цінності згідно переліку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договорів оренди позивач отримав від відповідача в користування майно: частину нежитлового приміщення за адресою: м.Київ, вул.Набережно-Лугова,4: для розміщення відділення банку для обслуговування клієнтів та співробітників орендаря (площа 3,6 кв.м. - договір № 151221/НЦК-БМ від 21.12.2015р.), для розміщення банкомату (площа 1 кв.м. - договір № 1 від 25.04.2016р.).

Позивач стверджує, що всупереч взятих на себе зобов'язань щодо безперешкодного доступу позивача до орендованих приміщення та банкомату, відповідач не допускає працівників ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" до орендованих приміщень та майна, чинить опір в його вивезенні, у зв'язку з чим банк вимагає зобов'язати відповідача повернути встановлені товарно-матеріальні цінності, які були завезені та встановлені в орендованих приміщеннях позивачем, посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 1212 ЦК України.

Ухвалою суду від 22.05.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 20.06.2017.

20.06.2017 через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

20.06.2017 судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Ярмак О.М. на лікарняному.

У зв'язку з виходом судді Ярмак О.М. з лікарняного справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.07.2017.

07.07.2017 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, стверджуючи, що ТОВ «Ніко Центр Київ» жодних товарно-матеріальних цінностей від позивача по договору № 151221/НЦК-БМ від 21.12.2015 не приймало, інформація про їх місцезнаходження відсутня; факт наявності терміналу по видачі готівкових коштів в орендованому приміщенні по договору № 1 від 25.04.2016 підтверджує, проте не вбачає підстав для його повернення, вказуючи на наявність заборгованості у позивача по орендній платі у розмірі 406 244,57 грн. та в результаті застосування відповідачем процедури притримання цього майна відповідно до ст.594 ЦК України.

Ухвалою суду від 18.07.2017 відкладено розгляд справи на 29.08.2017 відповідно до ст. 77 ГПК України.

У засіданні суду 29.08.2017 оголошувалась перерва до 12.09.2017.

12.09.2017 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить змінити предмет позову та зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" частиною нежитлового приміщення, загальною площею 3,6 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Київ, вул.Набережно-Лугова,4, яке є предметом договору оренди 1 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Київ, вул.Набережно-Лугова,4, яке є предметом договору оренди № 1 від 25.04.2016, шляхом надання фактичного доступу до вказаних приміщень; зобов'язати відповідача повернути товарно-матеріальні цінності згідно переліку, посилаючись на положення ст. 759, 763, 765 ЦК України.

За результатом розгляду заяви позивача про зміну предмета позову, суд прийшов до висновку про відмову у її задоволенні, оскільки вказана заява по суті змінює підстави та предмет раніше заявлених вимог, зокрема в уточненій позовній заяві позивач посилається не на безпідставне отримання майна відповідачем та неможливість доступу до нього, а на наявність діючих договірних відносин та захисту прав орендаря від вчинення перешкод відповідачем у користуванні банком орендованим майном.

Пунктом 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

12.09.2017 позивачем також подано письмові пояснення по справі, в яких зазначає про неправомірність притримання відповідачем банківського терміналу по видачі готівкових коштів відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, та погашення заборгованості по орендній платі лише в порядку задоволення вимог кредиторів згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв'язку неплатоспроможністю банку, просить повернути банкомат.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015 між позивачем - ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" (орендар по договору) та відповідачем - ТОВ «Ніко Центр Київ» (орендодавець по договору) був укладений договір оренди № 151221/НЦК-БМ, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове, платне, тимчасове користування частину нежитлового приміщення, загальною площею 3,6 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Київ, вул.Набережно-Лугова,4: для розміщення відділення банку для обслуговування клієнтів та співробітників орендаря, про що сторони підписали Акт прийому-передачі від 21.12.2015.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.2, договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 30 листопада 2018 року. Якщо жодна з сторін, за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не попередить письмово іншу сторону про бажання його припинити, дія цього договору автоматично продовжується на один календарний рік на тих же умовах (п.9.2).

Додатковою угодою від 05.02.2016 сторони у п.2 домовились внести зміни до п.9.1 договору та визначили, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 21 грудня 2016 року.

Також 25.04.2016 сторони уклали договір оренди № 1, відповідно до якого відповідач (орендодавець) передав, а позивач (орендар) отримав в строкове, платне, тимчасове користування частину нежитлового приміщення, загальною площею 1 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Київ, вул.Набережно-Лугова,4: для розміщення банківського терміналу по видачі готівкових коштів з використуванням пластикових карток міжнародних платіжних систем ( в подальшому -банкомат)

У пп.9.1-9.2 договору зазначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом 12 місяців. Якщо жодна з сторін, за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не попередить письмово іншу сторону про бажання його припинити, дія цього договору автоматично продовжується на один календарний рік на тих же умовах (п.9.2).

За Актом прийому-передачі від 25.04.2016 (додаток № 2 до договору) орендар прийняв в оренду визначене нежитлове приміщення та встановив в приміщенні обладнання: банкомат - 1шт. із зазначенням, що обладнання підключено та знаходиться в робочому стані, придатне до експлуатації.

Судом встановлено та представниками сторін підтверджено, що станом на час розгляду спору договірні відносини сторін не припинилися, термін дії договорів оренди № 151221/НЦК-БМ від 21.12.2015 та № 1 від 25.04.2016 пролонговано відповідно до п.9.2.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач всупереч взятих на себе зобов'язань щодо безперешкодного доступу позивача до орендованих приміщення та банкомату, не допускає ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" до орендованих приміщень та майна, яке було завезене та встановлене, позивач позбавлений можливості вивезти товарно-матеріальні цінності, у зв'язку з чим просить зобов'язати ТОВ «Ніко Центр Київ» їх повернути в порядку ст.ст. 317, 319, 321, 1212 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Позовні вимоги обґрунтовано нормами ст. 1212 ЦК України, згідно з якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 3 цієї статті визначено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що для з'ясування, чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного статтею 1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов'язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Судом встановлено, що предметом укладеного між сторонами договору № 15122/НЦК-БМ від 21.12.2015 є оренда позивачем у відповідача нерухомого майна- частини нежитлового приміщення, загальною площею 3,6 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Київ, вул.Набережно-Лугова,4: для розміщення відділення банку для обслуговування клієнтів та співробітників орендаря.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 21.12.2015 позивач отримав у користування об'єкт оренди.

При цьому, доказів передачі відповідачу на будь-якій правовій підставі, або встановлення витребовуваного майна суду не надано, зокрема:

- ДБЖ МНМА, інвентарний номер 5012316, APC Back-UPS CS 700 VA;

- Маршрутизатор, інвентарний номер 2022561, C891F-K9;

- С/Б, інвентарний номер 2022572, Intel Celeron G1840/H81M-K/2GB/DDR3/500Gb/Crown 601;

- Монітор, інвентарний номер LED LCD Acer 18,5" V196HQLAb WXGA 5ms, D-Sub;

- Телефон, інвентарний номер 2042320, Ай Пі Grandstream GXP1625 Small-Medium;

- Крісло, інвентарний номер 2057698, Comfort GTP chrome (ACTIVE) C-11;

- Сейф, інвентарний номер 2058038, БССАМ 5-1300/185-2Кл;

- Тумба МНМА, інвентарний номер 5018491, мобільна з 3 замками 450*500*600;

- БФП, інвентарний номер 2047933, А4 ч/б HP LJ Pro M225dn;

- Детектор, інвентарний номер 2047924, валют універсальний TARGET 1090;

- Сортувальник, інвентарний номер 2047925, банкнот Kisat Newton FS;

- Пристрій МНМА, інвентарний номер 5018053 для прошивки документів Etalon BM 100.

Крім того, умовами договору не передбачено передачу вказаного майна відповідачу (орендодавцю), а також обов'язку його повернення позивачу (орендарю).

Надані позивачем копії вимог за вих.№ 14.09.16/03-вих від 14.09.2016, № 27.12.16/02-вих від 27.12.2016, які адресовані відповідачу, підтверджують вимоги банку здійснити повернення майна шляхом забезпечення доступу до приміщення співробітниками орендаря та намір узгодити дату та час повернення майна, проте не свідчать про перебування цього майна у володінні відповідача.

Акти про недопуск до здійснення перевірки та вивезення майна від 10.01.2017, від , 11.01.2017 складені зацікавленою особою - працівниками ПАТ «Банк Михайлівський»також не є належними доказами у справі.

Копія пояснення лейтенанта поліції, та банківська довідка про знаходження на позабалансовому обліку ПАТ «Банк Михайлівський» станом на 20.04.2017 вищевказаного майна згідно переліку не підтверджують факту отримання майна відповідачем та обов'язку його повернення.

Інші докази вчинення відповідачем перешкод у реалізації позивача права власності, розпорядження належним йому майном, встановлення, ввезення вказаного майна в орендоване приміщення, передачу його відповідачу, що було б підставою для задоволення вимог про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо повернення майна зокрема:

- ДБЖ МНМА, інвентарний номер 5012316, APC Back-UPS CS 700 VA;

- Маршрутизатор, інвентарний номер 2022561, C891F-K9;

- С/Б, інвентарний номер 2022572, Intel Celeron G1840/H81M-K/2GB/DDR3/500Gb/Crown 601;

- Монітор, інвентарний номер LED LCD Acer 18,5" V196HQLAb WXGA 5ms, D-Sub;

- Телефон, інвентарний номер 2042320, Ай Пі Grandstream GXP1625 Small-Medium;

- Крісло, інвентарний номер 2057698, Comfort GTP chrome (ACTIVE) C-11;

- Сейф, інвентарний номер 2058038, БССАМ 5-1300/185-2Кл;

- Тумба МНМА, інвентарний номер 5018491, мобільна з 3 замками 450*500*600;

- БФП, інвентарний номер 2047933, А4 ч/б HP LJ Pro M225dn;

- Детектор, інвентарний номер 2047924, валют універсальний TARGET 1090;

- Сортувальник, інвентарний номер 2047925, банкнот Kisat Newton FS;

- Пристрій МНМА, інвентарний номер 5018053 для прошивки документів Etalon BM 100.

у матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача повернути позивачу майно згідно вищевказаного переліку.

Щодо зобов'язання ТОВ «Ніко Цент Київ» повернути ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" банкомат ATM NCR SelfServ 32, інвентарний номер 204654, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке воно здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 400 ЦК України визначено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Актом прийому-передачі від 25.04.2016 (додаток № 2 до договору № 1 від 25.04.2016) підтверджено встановлення позивачем в орендованому у відповідача приміщенні майна: банкомату - 1шт. із зазначенням, що обладнання підключено та знаходиться в робочому стані, придатне до експлуатації.

Доказів демонтажу банкомату та вивезення його з орендованого приміщення позивачем, суду не надано.

Факт знаходження банкомату - терміналу по видачі готівкових коштів відповідач підтвердив у відзиві на позовну заяву, вказуючи на наявність заборгованості банку по орендних платежах та застосування орендодавцем процедури притримання цього майна.

Проте, відповідно до положень ч.1 ст. 594 ЦК України, на яку посилається відповідач, право притримати речі, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником у себе до виконання боржником зобов'язання, у разі невиконання ним у строк зобов'язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов'язаних з нею витрат та інших збитків, має лише кредитор, який правомірно володіє річчю.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Суду не надано доказів наявності укладеного між сторонами письмового правочину щодо забезпечення виконання позивачем як орендодавцем своїх зобов'язань по договорах № 151221/НЦК-БМ від 21.12.2015р., № 1 від 25.04.2016р.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що дії відповідача щодо притримання майна позивача, а саме: банкомату ATM NCR SelfServ 32, інвентарний номер 204654 є неправомірними, а тому вимога позивача про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ЦЕНТР КИЇВ" повернути Публічному акціонерному товариству "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" вказане майно є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в цій частині.

Враховуючи викладене, суд задовольняє вимоги позивача в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ЦЕНТР КИЇВ" повернути Публічному акціонерному товариству "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" товарно-матеріальні цінності, а саме: банкомат ATM NCR SelfServ 32, інвентарний номер 204654 - 1 шт. В решті позову належить відмовити.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1.1. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКО ЦЕНТР КИЇВ" (01004, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 5, ) повернути Публічному акціонерному товариству "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" (01001, м.Київ, провулок Рильського, буд. 10-12/3, ) банкомат ATM NCR SelfServ 32, інвентарний номер 204654 - 1 штука.

1.2 Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО ЦЕНТР КИЇВ" (01004, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 5, ) на користь Публічному акціонерному товариству "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" (01001, м.Київ, провулок Рильського, буд. 10-12/3, ) 3 551 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 75 коп. судового збору.

Накази видати відповідно до ст.116 ГПК України.

2.В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.09.2017

Суддя О.М. Ярмак