ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р.Справа № 922/2403/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Чугуївтепло", м. Чугуїв
до Головного управління статистики у Харківській області, м. Харків
про стягнення 22999,03 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 379 від 03.04.2017 року

відповідача - ОСОБА_1, довіреність № 08/393 від 29.08.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Чугуївтепло" (позивач) звернулось до господарcького суду Харківської області з позовом до Головного управління статистики у Харківській області (відповідач), в якому просить суд стягнути з останнього вартість безпідставно придбаної теплової енергії у сумі 22999,03 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що метою діяльності підприємства позивача є задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні тепловою енергією, гарячою водою та іншою продукцією, одержання прибутку для розвитку підприємства. Позивачем здійснюється постачання теплової енергії в будинок № 37 по вул. Перемоги в м. Чугуєві Харківської області, який знаходиться на балансі відповідача, в тому числі і до приміщень площею 144,8 кв.м. Обмежити постачання теплової енергії в ці приміщення, за яким відсутні договірні стосунки, позивач не має можливості, так як система опалення цих приміщень є невід'ємною частиною системи опалення вищевказаного будинку. За період з січня 2017 р. по квітень 2017 року (включно) відповідачем отримано від позивача теплову енергію на загальну суму 22999,03 грн.

Ухвалою суду по справі від 20.07.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30.08.2017 р. о 14:30 год.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 30.08.2017 р. за вх. № 27796, надав заяву про виправлення описки в реквізитах відповідача, яка судом була прийнята та долучена до матеріалів справи.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 30.08.2017 р. за вх. № 27797, надав документи згідно заяви, які судом прийняти та долучені до матеріалів справи.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 30.08.2017 р. за вх. № 27795, надав відзив на позовну заяву, який судом прийнято та долучено до матеріалів справи. Згідно відзиву на позовну заяву відповідач просив суд залишити позовну заяву без задоволення та вказував, що фактично позивач відпускав відповідачу теплоенергію за власною ініціативою, не провівши ніяких попередніх перемов щодо відпуску теплоенергії в 2017 році, не отримавши письмових гарантій про оплату майбутніх послуг теплопостачання.

У судовому засіданні призначеному на 30.08.2017 р. о 14:30 год. була оголошена перерва до 06.09.2017 р. о 14:30 год.

У судовому засіданні 06.09.2017 р. позивачем була надана до суду уточнена позовна заява (№ 766 від 04.09.2017 р.) з виправленими реквізитами відповідача, яка судом була прийнята та задоволена, у зв'язку з чим розгляд справи продовжується з її урахуванням.

Також, у судовому засіданні представником позивача були надані письмові пояснення до заперечень відповідача (№б/н від 04.09.2017 р.), які судом прийняті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач у позовній заяві, Комунальне підприємство "Чугуївтепло" створено відповідно до рішення Чугуївської міської ради Харківської області від 27.05.2008 р. №1414-V та згідно п. 1.2. свого статуту належить до спільної власності територіальної громади м. Чугуєва та є підприємством комунальної форми власності. Метою діяльності підприємства є задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні тепловою енергією, гарячою водою та іншою продукцією, одержання прибутку для розвитку підприємства.

На балансі Головного управління статистики у Харківській області відповідно до довідки за вих. №10/454 від 30.09.2005 р. знаходиться будинок, розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Перемоги, буд. 37 загальною опалювальною площею 489,9 кв.м. На підставі договорів оренди №5306-Н від 06.11.2012 р. та №3609-Н від 13.06.2008 р. частину приміщень площею 345,1 кв. м вказаного будинку надано в оренду. Пунктами 5.11. та 5.12. цих договорів передбачені обов'язки орендаря самостійно укладати договори на надання комунальних послуг з відповідними комунальними службами.

Система опалення частини приміщень залишковою площею 144,8 кв.м. є невід'ємною частиною системи опалення всього будинку. Відключити відповідача від система опалення неможливо, оскільки будинок має єдину систему теплозабезпечення. Відповідач в порушення вимог чинного законодавства не уклав договір на постачання теплової енергії з Комунальним підприємством "Чугуївтепло", що підтверджується Актом про порушення "Правил користування тепловою енергією" та Актом обстеження приміщення від 24.01.2017 р.

Відповідачу направлялися листи щодо укладення договору на постачання теплової енергії, а також рахунки за фактично спожиту теплову енергію, які на цей час не сплачені.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.

У статті 25 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов'язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Зазначені положення кореспондуються з п.п. 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (далі Правила), якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, споживач зобов'язаний до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.

Господарським судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою укласти відповідний договір, однак відповіді від Головного управління статистики у Харківській області не отримав, що не спростовується матеріалами справи.

Відповідно до довідки №10/454 від 30.09.2005 р. на балансі Головного управління статистики у Харківській області знаходиться будинок, розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Перемоги, буд. 37 загальною опалювальною площею 489,9 кв.м.

Так, у п. 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору; відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Однак, з аналізу положень Правил, зокрема, п. 44, вбачається, що термін споживач застосовується в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Як вбачається з матеріалів справи, факт відпуску теплової енергії в спірне приміщення підтверджується, зокрема, актом № 176 підключення споживача від 25.10.2016 р., розпорядженням Чугуївської міської ради Харківської області "Про припинення опалювального сезону 04.04.2017 р." № 109 від 04.04.2017 р.

Обмежити постачання теплової енергії на об'єкт за яким відсутні договірні стосунки позивач не міг, так як система опалення частини приміщень залишковою площею 144,8 кв.м. є невід'ємною частиною системи опалення будинку №37 по вул. Перемоги в м. Чугуєві Харківської області. Дана обставина відповідачем не заперечується.

Як було зазначено, спірні приміщення находиться на балансі Головного управління статистики у Харківській області.

Відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє відповідача від обов'язку оплати за фактично спожиту теплову енергію. Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України у своїй постанові від 30.10.2013 р. у справі № 6-59цс13.

З огляду на зазначене, а також враховуючи обов'язок Головного управління статистики у Харківській області оплачувати поставлену теплову енергію у спірне приміщення і за умови відсутності відповідного договору, господарський суд приходить до висновку щодо правомірності позовних вимог Комунального підприємства "Чугуївтепло".

Відповідно до п. 23 Правил розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

З огляду на зазначене, Комунальне підприємство "Чугуївтепло" визначено вартість спожитої відповідачем енергії передбаченим п. 23 Правил розрахунковим способом.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком вартості спожитої теплової енергії, оскільки його виконано відповідно до формули, передбаченої Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ України 244-94, затвердженими Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству.

При цьому суд зазначає, що висновки про те, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання викладено у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 р. у справі № 6-1192цс15.

З позовної заяви вбачається, що позов Комунального підприємства "Чугуївтепло" про стягнення заборгованості за спожиту відповідачем теплову енергії заявлено з посиланням на положення статей 1212 та 1213 Цивільного кодексу України, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постановах від 24.09.2014 р. у справі № 6-122 цс14, від 25.02.2015 р. у справі № 3-11гс15.

Так, зазначена норма застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

У постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 р. по справі № 6-582цс15 зазначено, що позов про стягнення вартості теплової енергії підлягає задоволенню, якщо підтверджено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

Враховуючи те, що в даному випадку між сторонами склалися фактичні договірні відносини щодо постачання та споживання теплової енергії, що підтверджується матеріалами справи, позов про стягнення з відповідача вартості спожитої теплової енергії підлягає задоволенню на підставі частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України та п. 1 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України.

На підставі вищенаведеного, позовні вимоги Комунального підприємства "Чугуївтепло" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у даній справі, що складаються з 1600,00 грн. судового збору, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 11 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 275 Господарського кодексу України, ст.ст. 19, 25 Закону України "Про теплопостачання", ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління статистики у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова, буд. 28, ) на користь Комунального підприємства "Чугуївтепло" (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гагаріна, буд. 15, ) вартість теплової енергії у сумі 22999,03 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 11.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_3