КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р. Справа№ 927/318/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю

представників сторін :

від позивача: Лопушанський А.В.

від відповідача: Ковальчук О.О.

розглянувши

апеляційну скаргу Державного підприємства "Державний резервний

насіннєвий фонд України"

на ухвалу

Господарського суду Чернігівської області

від 07.08.2017 року

у справі № 927/318/16 (Суддя Оленич Т.Г.)

за заявою Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України"

про надання розстрочки виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016 року у справі № 927/318/16

за позовом: Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України"

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Інституту захисту рослин НААН України,

про стягнення 1215675 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2017 року заяву боржника - Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016 року у справі №927/318/16 в частині стягнення 405225 грн. залишку несплаченої суми за наказом від 31.05.2016 Ковальчук О.О. про стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Інституту захисту рослин НААН України, Чернігівська область, Прилуцький район, с. Івківці (ідентифікаційній код 00729847) на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України", м. Київ, вул. Ямська, 32 (ідентифікаційний код 30518866) 81045 0грн. вартості насіння, 405225 грн. штрафу та 18235 грн.13 коп. судового збору, на 36 місяців з 07 серпня 2017 року по 07 серпня 2020 року зі сплатою платежів щомісяця рівними частинам по 11256 грн.25 коп. зі строком сплати до останнього числа кожного місяця строку, а саме:

1) 11256грн.25коп. сплатити по 07.09.2017;

2) 11256грн.25коп. сплатити по 07.10.2017;

3) 11256грн.25коп. сплатити по 07.11.2017;

4) 11256грн.25коп. сплатити по 07.12.2017;

5) 11256грн.25коп. сплатити по 07.01.2018;

6) 11256грн.25коп. сплатити по 07.02.2018;

7) 11256грн.25коп. сплатити по 07.03.2018;

8) 11256грн.25коп. сплатити по 07.04.2018;

9) 11256грн.25коп. сплатити по 07.05.2018;

10) 11256грн.25коп. сплатити по 07.06.2018;

11) 11256грн.25коп. сплатити по 07.07.2018;

12) 11256грн.25коп. сплатити по 07.08.2018;

13) 11256грн.25коп. сплатити по 07.09.2018;

14) 11256грн.25коп. сплатити по 07.10.2018;

15) 11256грн.25коп. сплатити по 07.11.2018;

16) 11256грн.25коп. сплатити по 07.12.2018;

17) 11256грн.25коп. сплатити по 07.01.2019;

18) 11256грн.25коп. сплатити по 07.02.2019;

19) 11256грн.25коп. сплатити по 07.03.2019;

20) 11256грн.25коп. сплатити по 07.04.2019;

21) 11256грн.25коп. сплатити по 07.05.2019;

22) 11256грн.25коп. сплатити по 07.06.2019;

23) 11256грн.25коп. сплатити по 07.07.2019;

24) 11256грн.25коп. сплатити по 07.08.2019;

25) 11256грн.25коп. сплатити по 07.09.2019;

26) 11256грн.25коп. сплатити по 07.10.2019;

27) 11256грн.25коп. сплатити по 07.11.2019;

28) 11256грн.25коп. сплатити по 07.12.2019;

29) 11256грн.25коп. сплатити по 07.01.2020;

30) 11256грн.25коп. сплатити по 07.02.2020;

31) 11256грн.25коп. сплатити по 07.03.2020;

32) 11256грн.25коп. сплатити по 07.04.2020;

33) 11256грн.25коп. сплатити по 07.05.2020;

34) 11256грн.25коп. сплатити по 07.06.2020;

35) 11256грн.25коп. сплатити по 07.07.2020;

36) 11256грн.25коп. сплатити по 07.08.2020;

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Господарського суду Чернігівської області, Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2017 року та відмовити у задоволенні розстрочки виконання рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2017 року прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 11.09.2017 р.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Державним підприємством "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" подано заяву про надання розстрочки виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016 р. у справі №927/318/16 рівними платежами по 5613грн.52коп. щомісячно на 72 місяці.

Заява обґрунтована знаходженням підприємства у складному фінансовому становищі, яке на сьогоднішній день об'єктивно не дозволяє негайно сплатити заборгованість за судовим рішенням в такому розмірі. Зокрема, заявник зазначає, що основним і єдиним видом діяльності підприємства є рослинництво, що має сезонний характер та відображається на циклічності надходження коштів та здійсненні витрат, оскільки обігові кошти надходять виключно від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва. Заявник зазначає, що ним забезпечуються роботою жителі сільської місцевості, і заробітна плата, яку отримують працівники господарства, складає основний їх дохід. А тому заявник стверджує, що в результаті розстрочки виконання судового рішення, господарство зможе і в подальшому підтримувати працівників та сплачувати їм заробітну плату, тим самим усуваючи можливість скорочення чи звільнення працівників через загрозу банкрутства. Крім того, заявник повідомляє, що на його майно, зокрема, урожай сільськогосподарських культур 10.08.2016 року, 18.10.2016 року та 27.03.2017 року накладені арешти в межах зведеного виконавчого та кримінального проваджень. Дані обставини, ускладнили і без того складну господарську діяльність підприємства, а арешти в свою чергу унеможливлюють будь-яке комерційне використання врожаю з метою його продажу, і як наслідок погашення з вирученої суми продажу суми боргу. На думку заявника, у нього існують обставини щодо винятковості фінансової та господарської ситуації, пов'язаної з неможливістю негайного виконання рішення, і розстрочка виконання рішення дозволить йому провести реальну оплату боргу без знищення підприємства. При цьому заявник зауважував, що він намагався сплачувати заборгованість і на сьогоднішній день борг становить 405225 грн., який він і просив розстрочити.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити, зокрема, стислий виклад суті спору та мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів даної справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016 року у справі №927/318/16 з Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Інституту захисту рослин НААН України на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" стягнуто, зокрема, 810450 грн. вартості насіння, 405225 грн. штрафу та 18235 грн.13 коп. судового збору.

31 травня 2016 року на примусове виконання вищевказаного рішення господарським судом видано наказ.

16 червня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренком С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51466131 з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області №927/318/16 від 31.05.2016 року про стягнення з ДП "Дослідне господарство "Івківці" Інституту захисту рослин НААН України на користь ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" 810450 грн. вартості насіння, 405225 грн. штрафу та 18235 грн.13 коп. судового збору.

26 липня 2017 року до Господарського суду Чернігівської області Державним підприємством "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" подано заяву про надання розстрочки виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016 року у справі №927/318/16.

Як вбачається із п.1.4. Статуту Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України", в новій редакції затвердженій президентом Національної академії аграрних наук України, підприємство є правонаступником в частині землі, майна, майнових і немайнових прав та зобов'язань Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Національної академії аграрних наук України".

При цьому ані організаційно-правова форма, ані ідентифікаційний код не змінились, тобто відсутні ознаки реорганізації юридичної особи.

Таким чином, відбулась зміна найменування відповідача (боржника) з Державне підприємство "Дослідне господарство "Івківці" Інституту захисту рослин НААН України на Державне підприємство "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України". Отже саме заявник є зобов'язаною стороною в частині виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016 року у справі №927/318/16, тобто боржником.

За загальним правилом розстрочка виконання рішення суду полягає у виконання рішення частинами, встановленими судом, з певним визначеним судом інтервалом у часі, наслідком чого є зміна строків виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

При цьому як зазначено в підп. 7.2 п. 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналізуючи надані заявником документи про фінансові показники діяльності підприємства, враховуючи сезонність основного виду діяльності підприємства, та циклічність надходження та витрачання коштів від даного виду діяльності, а також наявність численних рішень судів про стягнення коштів, арештів накладених на майно підприємства в межах зведеного виконавчого та кримінального проваджень в порівнянні з присудженою до стягнення за рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016 у справі №927/318/16 сумою коштів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виконання рішення суду одномоментно може призвести до негативних наслідків для боржника, стати перешкодою для стабільної роботи підприємства, яке відноситься до пріоритетних галузей економіки держави та забезпечує роботою жителів сільської місцевості.

Наведені обставини є виняткові та такі, що можуть ускладнити виконання рішення або зробити його неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, більша частина, коштів присуджених до стягнення рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016 року у справі №927/318/16, боржником добровільно сплачена, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями, а саме: згідно з рішенням судом присуджено до стягнення 1233910 грн.13 коп., а станом на момент розгляду даної заяви боржником сплачено стягувачу 828685 грн.13 коп., залишок несплаченої суми становить 405225 грн., тобто третя частина від присуджених за рішенням суду коштів.

До того ж, боржником повністю відшкодовано стягувачу присуджені за рішенням суду вартість переданого на зберігання насіння та витрати, понесені внаслідок звернення з позовною заявою до суду. Несплаченим залишається лише штраф за неналежне виконання зобов'язання.

Разом з тим, відповідно до ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України, яка відображає основні засади судочинства, визначенні в ст. 129 Конституції України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

А тому вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд має враховувати інтереси та становище як боржника так і стягувача, оскільки розстрочка виконання рішення суду відтерміновує його повне фактичне виконання.

В силу ч. 1, 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші, особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. А в статті 33 Господарського процесуального кодексу України закріплено обов'язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представником стягувача не надано жодного доказу на підтвердження обставин, повідомлених ним в поясненнях.

Однак враховуючи інфляційні процеси в державі, те, що стягувач є також державним підприємством, суд першої інстанції вірно вважав за доцільне задовольнити заяву частково та розстрочити виконання рішення суду на 36 місяців з 07 серпня 2017 року по 07 серпня 2020 року зі сплатою платежів щомісячно рівними частинам по 11256грн.25коп. зі строком сплати до останнього числа кожного місяця строку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 -106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Чернігівської області від 07.08.2017 року у справі № 927/318/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи № 927/318/16 повернути до Господарського міста Чернігівської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

Н.Ф. Калатай