РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017Справа №910/10843/17

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" м. Києва

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" м. Києва

про відшкодування шкоди, ціна позову 12328,76 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Гнатюк С.В.,

від відповідача Синельніков М.О.

СУТЬ СПОРУ:

у липні 2017 року Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 27 грудня 2016 р. на паркувальному майданчику ТЦ "Епіцентр" по пр-ту Григоренка, 40 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_4, та "Ауді", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_5

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 26390 грн.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Міцубісі" відповідно до умов укладеного з ним договору страхування наземного транспорту № 06-GR/01-067-01369 від 26 грудня 2016 р. страхове відшкодування в розмірі 26390 грн.

Частина понесених ним витрат у розмірі 14061,24 грн. була відшкодована відповідачем як страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи.

Посилаючись на те, що залишок суми страхового відшкодування йому в установленому порядку не відшкодовано, позивач з підстав ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 12328,76 грн. шкоди, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на належну виплату суми страхового відшкодування позивачу в розмірі 14061,24 грн., щодо решти вимог заперечив, посилаючись на визначення позивачем розміру шкоди без урахування зносу забезпеченого автомобіля.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 грудня 2016 р. на паркувальному майданчику ТЦ "Епіцентр" по пр-ту Григоренка, 40 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_4, та "Ауді", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_5

Це підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 9 лютого 2017 р. у справі № 753/1292/17.

Унаслідок зіткнення транспортних засобів було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду.

Позивач як страховик згідно платіжного доручення № ID-93364 від 26 квітня 2017 р. виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Міцубісі" відповідно до умов укладеного з ним договору страхування наземного транспорту № 06-GR/01-067-01369 від 26 грудня 2016 р. страхове відшкодування в розмірі 26390 грн. Під час визначення розміру шкоди позивач виходив з даних рахунку № 2 від 23 січня 2017 р. та калькуляції до нього, складених Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, згідно з якими вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складала 26390 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 9 лютого 2017 р. у справі № 753/1292/17 винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_5, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 як власника автомобіля НОМЕР_2, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8673863 від 26 грудня 2016 р. на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані гр. ОСОБА_3 збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, та гр. ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 1188 ЦК у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування наземного транспорту № 06-GR/01-067-01369 від 26 грудня 2016 р. перейшло право вимоги, яке гр. ОСОБА_3 мав до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

При цьому, як слідує із наданого відповідачем висновку автотоварознавчого дослідження № 540/17-07 від 13 липня 2017 р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_1, з урахуванням зносу становить 14061,24 грн., оскільки строк експлуатації указаного автомобіля перевищував 7 років.

Суд приймає указане дослідження як належний доказ розміру шкоди, визначеного з урахуванням характеру заподіяних унаслідок ДТП пошкоджень, стану транспортного засобу на час спірної ДТП і відповідає вимогам чинного законодавства, у т.ч. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 р.

Рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 № 2 від 23 січня 2017 р. складений без дотримання вимог ст. 29 Закону, що передбачають врахування зносу транспортного засобу під час відшкодування витрат, пов'язаних з його відновлювальним ремонтом, та положень указаної Методики, тому при визначенні розміру шкоди оцінюється судом критично.

Доводи позивача щодо більшого розміру шкоди суперечать вимогам ст. 29 Закону, тому є безпідставними.

Виплата страхового позивачем відшкодування за договором добровільного страхування без урахування зносу пошкодженого транспортного засобу не тягне обов'язку відповідача як страховика за договором обов'язкового страхування здійснити страхову виплату без урахування такого зносу.

Виходячи з наведеного, позивач набув право вимагати від відповідача виплати на його користь страхового відшкодування у розмірі 14061,24 грн.

При цьому, з пояснень сторін, поданої позивачем копії платіжного доручення № 24755 від 26 червня 2017 р. слідує, що відповідач як страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи відшкодував позивачу заподіяну шкоду в розмірі 14061,24 грн., до часу звернення позивача в суд з цим позовом.

Враховуючи, що належна сума страхового відшкодування у розмірі 14061,24 грн. відповідачем була сплачена до часу звернення позивача в суд з указаним позовом, то вимоги заявлені безпідставно, а у позові відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар