ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017 справа № 908/5871/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Склярук О.І., Геза Т.Д. , Сгара Е.В. ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: Бондаренко К.Ю. ОСОБА_5, за довіреністю не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду Запорізької області
від31.05.2017
у справі№ 908/5871/15 (суддя Носівець В.В.)
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя
доМіського комунального підприємства "Основаніє", м.Запоріжжя
простягнення 92 145, 00 грн. матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 м. Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Міського комунального підприємства «Основаніє» м.Запоріжжя про стягнення шкоди у розмірі 92 145 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 20.01.2016 у даній справі призначалася судова експертиза. За результатами судової будівельно-технічної експертизи, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, складено висновок №454/455-16 від 04.07.2016.

Господарським судом Запорізької області 31.05.2017р. прийнято рішення у справі №908/5871/15, яким у задоволені позовних вимог відмовлено у зв'язку з їх не доведеністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_6 звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення у справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що рішення по справі прийнято без врахування усіх обставин справи. Зокрема, посилається на не застосування місцевим господарським судом Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.06.2017р. порушено апеляційне провадження по справі № 908/5871/15.

Розпорядженням керівника апарату суду від 31.07.2017р. за № 1327 у зв'язку із перебуванням судді Будко Н.В. у відпустці на дату розгляду справи призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/5871/15.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.07.2017р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І., судді Сгара Е.В., Геза Т.Д.

Представник заявника апеляційної скарги в судовому засіданні, підтримав свої вимоги, Просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача в судове засідання не з'явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалами Донецького апеляційного господарського суду явка сторін не визнавалася обов'язковою.

Враховуючи вище викладене та приписи ст.101 ГПК України, судова колегія вважає за можливим розглянути справу за відсутністю представників відповідача.

Відповідно до ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, вислухав пояснення представників сторін, які з'явилися в судове засідання судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (орендодавець), комунальним підприємством "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 1" (правонаступником якого є МПК "Основаніє" - відповідач у даній справі, балансоутримувач) та приватним підприємцем ОСОБА_6 (орендар, позивач у даній справі) 05.08.2003 було підписано договір оренди нежитлового приміщення №554/1, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 136,98 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що значиться на балансі КП "ВРЕЖО № 1".

Приміщення надається в оренду для надання побутових послуг населенню.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 06.11.2014 у справі № 908/3091/14 за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Міського комунального підприємства "Основаніє" до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 розірвано договір оренди нежитлового приміщення № 554/1 від 05.08.2003 та зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 виселитися із нежитлового приміщення підвалу загальною площею 136,98 кв.м. за адресою АДРЕСА_1. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 у даній справі рішення від 06.11.2014 залишено без змін. На виконання рішення видано відповідні накази.

Місцевим господарським судом встановлено, що 12.04.2015 відбулося залиття нежитлового приміщення в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, про що комісією МКП "Основаніє" складено відповідний акт від 20.05.2015 р. (а.с. 76).

В акті зазначено, що нежитлове приміщення знаходиться в підвалі 4-го під'їзду, складається з 6 кімнат, обладнаних під соляний інгаляторій. В результаті обстеження встановлено наступне: "В приміщенні № 57 (згідно планування в інвентарній справі) S = 26,22 кв.м. підлога бетонна, покрита шаром солі. На підлозі, під шаром солі розташована проводка, вмонтовані електролампи в патронах, в кількості 9 шт., залиті водою, прийшли в непридатність. Поверхня соляного шару потемніла. Залиття відбулося 12.04.2015 в результаті виникнення свища на трубопроводі холодної води до водомірної рамки".

08.06.2015р. комісією МКП «Основаніє» складено повторний акт огляду приміщення.

24.07.2015р. членами комісії Міського комунального підприємства "Основаніє" складено акт про залиття нежитлового приміщення в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1. Зі змісту зазначеного акта вбачається, що комісією проведено повторне обстеження нежитлового приміщення за заявою ПП ОСОБА_6 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 на предмет обстеження наслідків залиття, яке відбулося 12.04.2015. Комісією встановлено наступне:

"В приміщенні № 57 (згідно планування в інвентарній справі) S = 26,22 кв.м підлога бетонна, покрита шаром солі. На момент обстеження соляний шар прийшов в непридатність. Стіни облицьовані соляними блоками, на момент обстеження соляні блоки прийшли в непридатність. Відкос дверного отвору обшитий гіпсокартоном, гіпсокартон прийшов в непридатність S =2,5 кв.м.

В приміщенні № 41 на стіні S =4,68 кв.м. і по периметру кімнати 0,04 м від пола вбачаються сухі сліди залиття. На підлозі вбачається порушення пофарбованого шару S =16 кв.м.

В приміщенні № 42 на стінах по периметру кімнати 0,04 м від підлоги вбачаються сухі сліди залиття. На підлозі вбачаються порушення пофарбованого шару S=14 кв.м.

В приміщенні № 40 на стінах наявні сухі сліди залиття S=6 кв.м. та по периметру кімнати 0,04 м від підлоги. На підлозі вбачається порушення пофарбованого шару S=2 кв.м.

В приміщенні № IV, сходовий марш при вході в підвалене приміщенні, на стінах вбачаються сухі сліди залиття S=5 кв.м.

В приміщеннях № 43, 44, 45 (санвузел) дверне полотно не входить в дверну коробку, стіни та підлога, облицьовані кахельною плиткою - пошкодження відсутні, сантехнічні прилади в справному стані, пошкодження відсутні."

В акті комісією зроблено висновки про необхідність усунення наслідків залиття відповідно дефектного акту.

Відповідно до звіту № 13/11/2015 (а.с. 23-24) про визначення вартості заподіяння шкоди, складеного на замовлення ФОП ОСОБА_6 05.11.2015 оцінювачем ФОП ОСОБА_7, вартість заподіяної шкоди нежитлового приміщення, що знаходиться на балансі КП "ВРЕЖО № 1" та передано в оренду ФОП ОСОБА_6 станом на 05.11.2015, становить 92145,00 грн.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався, що зазначене приміщення ним орендується на підставі договору оренди № 554/1 та внаслідок прориву труби в сусідньому з орендованим ним приміщенням підвалу завдано шкоди майну позивача. Винним в залитті приміщення позивач вважає Міське комунальне підприємство "Основаніє" у зв'язку з чим, звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

З матеріалів справи також вбачається, що під час розгляду справи місцевим господарським судом було призначено експертизу. Згідно висновку зробленому Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз № 454/455-16 від 04.07.2016 експертом надано відповіді на поставлені питання та зазначено наступне:

1. Визначити внаслідок яких подій відбулося залиття 12.04.2015 нежилого приміщення жилого будинку АДРЕСА_1 за результатами візуального обстеження на час його проведення не видається можливим.

2. Враховуючи, що документи надані на дослідження мають неоднозначний характер, задовільний технічний стан санітарно-технічного обладнання у кімнатах № 43, 44, 45 нежитлового приміщення на момент проведення його обстеження, відсутність ознак його пошкоджень, а також враховуючи об'ємно-планування рішення кімнат, а саме кімната № 39, де відбулася заміна водопровідного вузла приміщення підвалу розташована за глухою основною стіною суміжною з кімнатою № 41, та наявних ознаку залиття цієї кімнати немає, а також з моменту залиття та обстеження нежитлового приміщення минув тривалий час, тому чи є причинний зв'язок з аварійним залиттям 12.04.2015 по результатам візуального обстеження стверджувати не можливо.

3. У кімнатах, в котрих було проведено обстеження, наявність водопровідних комунікацій не виявлено.

4. Вартість відновлюваних ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати в кімнатах підвального житлового будинку АДРЕСА_1 по усуненню наслідків залиття, на час проведення дослідження становить 97527,60 грн.

При цьому, місцевий господарський суд, дослідивши висновок № 454/455-16, вважав, що висновок експерта є неповним, оскільки в ньому не було зазначено які саме відновлювальні ремонтно-будівельні роботи необхідно виконати та на усунення яких саме наслідків залиття приміщення мають бути направлені такі роботи, у зв'язку з чим ухвалою суду від 05.12.2016 призначив додаткову судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив ТОВ "Регіональне судово-експертне бюро".

За результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи судовим експертом ТОВ "Регіональне судово-експертне бюро" 20.03.2017 складено висновок № 2270, яким надано відповіді на поставлені питання, а саме:

1) відповідно до наявних документів у наданих матеріалах справи встановлено, що 12.04.2015 в приміщенні підвалу 4-го під'їзду житлового будинку АДРЕСА_1, відбувся прорив (свищ) трубопроводу холодної води; 2) із урахуванням наданих на дослідження документів, та враховуючи, що крім приміщення 39, документально підтвердженої інформації про факти прориву трубопроводів на дослідження не надано - залиття приміщення із 6 кімнат в підвалі 4-го під'їзду будинку АДРЕСА_1, є наслідком прориву (свищу) труби 12.04.2015.

Як зазначалося вище, у задоволені позовних вимог було відмовлено з посиланням на їх не доведеність.

Судова колегія відповідно до приписів ст.101 ГПК України, повторно переглянувши справу зазначає наступне.

Відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи судом, який передбачено ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Статтею ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування шкоди.

Основною формою компенсації заподіяної шкоди потерпілої особи є відшкодування збитків. Відшкодування збитків має характер універсального засобу захисту цивільних прав. У відносинах щодо відшкодування збитків слід розрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору та відшкодування позадоговірної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, приміщення, в якому відбулося залиття внаслідок прориву труби, не є власністю позивача, а лише орендувалися позивачем на підставі договору оренди № 554/1 від 05.08.2003р.

Договір оренди № 554/1 від 05.08.2003р. не містив умов щодо відповідальності орендодавця або балансоутримувача у разі пошкодження майна орендаря.

Крім того, на час залиття орендованого приміщення ( 2.04.2015 р.) вже існувало рішення господарського суду Запорізької області від 06.11.2014 у справі № 908/3091/14 за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Міського комунального підприємства "Основаніє" до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, про розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 554/1 від 05.08.2003. Цим же рішенням зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 виселитися із нежитлового приміщення підвалу загальною площею 136,98 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, яке набуло чинності 27.05.2015р. (постанова Харківського апеляційного господарського суду від 27.05.2015р.).

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що до спірних правовідносин, які склалися між сторонами у даній справі слід застосовувати норми глави 82 ЦК України "Відшкодування шкоди", які підлягають застосуванню у разі відсутності договірних відносин між боржником (завдавачем шкоди) та кредитором (потерпілим).

Загальні правила відшкодування завданій особі недоговірної шкоди встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України (на яку також посилається позивач в обґрунтування своїх вимог), відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується у повному обсязі.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність складу правопорушення, що включає такі елементи:

1) протиправність поведінки (дії чи бездіяльності) особи;

2) шкідливий результат такої поведінки - шкоду (збитки), їх наявність та розмір;

3) причинний-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та завданою майновою шкодою;

4) вина особи, яка заподіяла шкоду.

У разі відсутності, хоча б одного з елементів, наслідки у вигляді відшкодування шкоди, не наступають.

Враховуючи предмет позову та обставини даної справи, необхідним фактом, що потребує доказування з боку позивача та встановлення судом, є наявність шкідливого результату протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи) - шкоди, її наявності та розміру.

В обґрунтування протиправності поведінки відповідача позивач посилався на відсутність контролю МКП "Основаніє" щодо стану системи водопостачання.

Про те, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи висновком судового експерта встановлено лише факт прориву труби та залиття приміщень. При цьому експертом досліджувалися лише наявні у справі документи. Експерт за доданими документами не надав достовірних висновків щодо місця і часу події та відповідальної особи.

Надані позивачем акти від 20.05.2015, 08.06.2015, 24.07.2015 містять суперечності та складені через значний проміжок часу після ймовірного пошкодження майна позивача.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що залиття відбулося саме внаслідок неправомірних дій чи бездіяльності відповідача.

Щодо розміру понесених позивачем збитків.

В обґрунтування розміру понесених збитків позивач надав звіт № 13/11/2015 від 05.11.2015, виконаний оцінювачем ОСОБА_7, який свідчить про розрахунок вартості заподіяної шкоди саме нежитловому приміщенню. Як зазначалося вище, нежитлові приміщення, які зазнали пошкоджень внаслідок залиття не є власністю позивача. Про те, до складу заявленої до стягнення майнової шкоди позивач фактично включив вартість відновлювального ремонту вказаних приміщень, який ним взагалі не проводився.

На час розгляду справи у суді, приміщення, в яких відбулося залиття, звільнено позивачем на підставі рішення суду від 06.11.2014 у справі № 908/3091/14, яким договір оренди було розірвано та зобов'язано орендаря звільнити орендоване приміщення.

Посилання заявника апеляційної скарги в обґрунтування своїх позовних вимог на п.11.5.3 договору оренди, яким передбачено, що у випадку, коли внаслідок припинення або розірвання договору оренди, приміщення в якому «орендарем» за рахунок власних коштів, здійснення невід'ємні поліпшення, передається в оренду іншому орендарю, то останній набуває право на оренду цього приміщення за умовою викупу невід'ємних поліпшень у орендаря, що їх здійснив, є безпідставним, оскільки розмір шкоди складав вартість відновлювальних робіт саме щодо орендованого приміщення.

Матеріали справи не містять доказів, що внаслідок залиття приміщення відбулося пошкодження саме невід'ємних поліпшень, які були зроблені за рахунок позивача у орендованому приміщенні. Крім того, також відсутні докази здійснення цих поліпшень саме за згодою орендодавця.

Щодо завдання шкоди саме майну позивача, яке знаходилося всередині приміщення, то позивач не надав доказів того, яке саме майно пошкоджено, яка його вартість або які витрати понесені ним на його відновлення.

Договір № 2 купівлі-продажу 06.12.2012р., який позивач надав на підтвердження вартості соляних плит, свідчить лише про придбання позивачем відповідного товару вартістю 36750,00 грн. Доказів обладнання орендованого приміщення саме цим товаром позивачем не надано. Жодних доказів щодо придбання, вмонтування, вартості електроламп в патронах, що були зіпсовані внаслідок залиття, щодо вмонтування електропроводки в приміщенні також не надано. Висновки щодо шкоди базуються на припущеннях, посиланнях на пояснення позивача про потемнення шару солі, як зазначено в актах від 20.05.2015, 08.06.2015. Належних та допустимих доказів, що достовірно підтверджують понесені позивачем збитки в заявленому до стягнення розмірі матеріальної шкоди останнім не надано.

Оскільки не встановлено обставин протиправної поведінки відповідача, судова колегія приходить до висновку про відсутність зв'язку між шкодою, про яку заявляв позивач, та діями відповідача.

Матеріали справи не містять доказів наявності вини, яка полягає у невиконанні МКП "Основаніє" зобов'язань/обов'язків покладених на нього чинним законодавством, а саме контроль, збереження, утримання, сприяння до ефективної експлуатації інженерних мереж та обладнання, яке знаходилося на балансі відповідача.

Таким чином, судовою колегією не встановлено наявність усіх чотирьох складових правопорушення відповідно до чинного законодавства, наслідком яких може бути відшкодування завданої майнової шкоди.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, докази, які містяться в матеріалах справи, не доводять наявність повного складу цивільного правопорушення, а відтак, відсутність всіх необхідних ознак складу цивільного правопорушення, відповідно до ст.1166 ЦК України, унеможливлює притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволені позову про стягнення 92145,00 грн. майнової шкоди.

Посилання заявника апеляційної скарги на неврахування місцевим господарським судом під час прийняття рішення приписів ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення договору про участь у витратах пов'язаних з утриманням та експлуатацією будинку та прибудинкової території не можуть бути взяти судом до уваги, оскільки в порушення приписів ст.33 ГПК України позивачем до матеріалів справи не було надано зазначеного договору.

Дійсно, відповідач у справі є виконавцем житлово-комунальних послуг в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст.1 зазначеного Закону, виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору.

Стаття 21 зазначеного Закону, встановлює обов'язки виконавця, зокрема, виконавець зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та / або законодавством, своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Про те, як зазначалося вище, жодного беззаперечного доказу, що залиття приміщення відбулося у зв'язку з не належним виконанням відповідачем своїх обов'язків, встановлених ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» матеріали справи не містять.

Судова колегія також бере до уваги, що рішенням господарського суду Запорізької області від 06.11.2014р. у справі № 908/3091/14 було розірвано договір оренди нежитлового приміщення № 554/1 від 05.08.2003р. укладений між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради Комунальним підприємством «ВРЕЖО № 1» та позивачем по цій справі, у зв'язку з невиконанням останнім своїх зобов'язань за договором оренди. Цим же рішенням звільнено нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 136.98 кв.м. шляхом виселення позивача із зазначеного приміщення. Рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/3091/14.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що місцевим господарським судом оскаржуване рішення було прийнято при повному з'ясуванню усіх обставин справи, а тому підстави для його скасування та задоволення апеляційної с карги відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 31.05.2017р. у справі №908/5871/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області 31.05.2017р. у справі №908/5871/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів з моменту набуття постановою законної сили.

Головуючий О.І. Склярук

Судді: Т.Д. Геза

Е.В. Сгара

Надруковано: 5 прим.:

1. позивачу

1. відповідачу

1. ДАГС

1. до справи

1. ГСЗО