РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017Справа №910/10980/17

За позовом Комунального підприємства "Керуюча Компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва"
до Державної бібліотеки України для юнацтва
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація
простягнення 45 559,96 грн.
Суддя Спичак О.М.

Учасники судового процесу:

від позивача: Макусь Н.А.- представник за дов.;

від відповідача: Лоріна В.А., Лисенко І.А. - представники за дов.;

від третьої особи: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Керуюча Компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної бібліотеки України для юнацтва про стягнення 45 559,96 грн.

Ухвалою суду від 06.07.2017 було порушено провадження по справі № 910/10980/17, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію та призначено розгляд зазначеної справи на 02.08.2017.

24.07.2017 від відповідача до канцелярії суду було подано письмові пояснення з додатковими документами, відповідно до яких останній визнає суму боргу. Також, відповідачем було подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство культури України.

26.07.2017 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

В судовому засіданні 02.08.2017 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в даному судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких визнав заборгованість в повному обсязі та просив суд відстрочити сплату заборгованості.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Крім того, представники сторін подали спільне письмове клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі Міністерства культури України буде розглянуто судом у наступному судовому засіданні.

У зв'язку із неявкою представника третьої особи, а також враховуючи необхідність витребування додаткових документів по справі, ухвалою суду від 02.08.2017 продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 11.09.2017.

В судовому засіданні 11.09.2017 судом розглянуто та відхилено клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі Міністерства культури України, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, подане 24.07.2017, при цьому суд виходив із наступного.

Відповідно до ст.27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

За змістом п.1.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського кодексу України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Наразі, заявником не наведено належного обґрунтування впливу рішення по даній справі на права та обов'язки Міністерства культури України. При цьому, за висновками суду, внаслідок прийняття судового рішення по розглядуваній справі на вказану особу не буде покладено нових обов'язків та не виникне нових прав.

З огляду на наведене, клопотання відповідача було залишено судом без задоволення.

11.09.2017 в судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в даному судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 11.09.2017 на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2012 між Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі - орендодавець, третя особа), Державною бібліотекою України для юнацтва (далі - орендар, відповідач) та Комунальним підприємством Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво", яке в подальшому реорганізовано, шляхом приєднання до Комунального підприємства "Керуюча Компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва"(далі - підприємство-балансоутримувач, позивач), укладено договір № 18-12 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - договір), відповідно до п.1.1 якого, орендодавець на підставі протоколу комісії Київської міської ради з питань власності від 03.09.2012 р. № 128 та розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.09.2012 р № 661 «Про продовження дії договорів оренди нежилих приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва» передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, буд. 122, корп. 1, для розміщення відділів бібліотеки.

Відповідно до п. 2.1 договору, об'єктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 1 137,0 кв.м. I поверх, згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до п. п. 9.1, 9.7 договору, цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01.04.2012 року до 31.03.2015 року. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір № 18-12 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За твердженнями позивача, на виконання умов договору, Комунальне підприємство Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво" передало відповідачу у строкове платне користування об'єкт оренди (нежиле приміщення загальною площею 1 137,0 кв.м. I поверху, розташованого за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 122, корпус 1.

В свою чергу, відповідач, Державна бібліотека України для юнацтва, свої обов'язки щодо вчасної оплати орендної плати, виконував із порушенням умов договору, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість.

Враховуючи наявність заборгованості відповідача перед позивачем, останній звернувся до Державної бібліотеки України для юнацтва з претензією № 431-(91-92) від 05.10.2016 про сплату за оренду майна.

У відповідь на зазначену претензію відповідач надіслав позивачу лист, яким повідомив, що ним було направлено до Міністерства культури України лист щодо виділення коштів на погашення кредиторської заборгованості.

Разом із тим, існуючу заборгованість відповідач не погасив, у зв'язку із чим позивач звернувся до Господарського суду м. Києва із позовними вимогами до відповідача щодо стягнення з останнього 45 559,96 грн. заборгованості по договору оренди.

В свою чергу, відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Судом встановлено, що 25.09.2012 орендодавець передав Державній бібліотеці України для юнацтва у строкове платне користування об'єкт оренди (нежиле приміщення загальною площею 1 137,0 кв.м. I поверху, розташованого за адресою: м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 122, корпус 1, що підтверджується актом приймання-передачі нежитлового приміщення, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками (копія акту наявна у матеріалах справи).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з п. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 1, 2 додатку № 1 до договору, розмір річної орендної плати нежитлового приміщення становить 0,10 грн; розмір витрат, пов'язаних з утриманням нежитлового приміщення в місяць 3 342,78 грн. разом з ПДВ.

В подальшому, 14.02.2013, орендодавець та орендар, підписали додаткову угоду № 1 до договору оренди, якою виклали додаток № 1 до договору оренди в наступній редакції: Розмір витрат, пов'язаних з утриманням нежитлового приміщення, встановлено на період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.:3 808,95 грн. без ПДВ.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п. 3.4 договору).

Згідно з п. 3.6 договору, оренда плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Судом встановлено, що за користування відповідачем об'єктом за період з 01.06.2015 по 27.06.2017, позивачем було нараховано відповідачу орендну плату у загальному розмірі 45 559,96 грн. з ПДВ, що відображено у розрахунку заборгованості, долученому до позовної заяви.

В свою чергу відповідач, свої зобов'язання щодо оплати орендної плати за зазначений період, не виконав, що не було спростовано останнім належними та допустимими доказами, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати орендних платежів за користування об'єктом оренди за вказаний період.

Крім того, у відзиві відповідач визнає свою заборгованість за договором оренди у повному обсязі.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на наведене вище, приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, приписи чинного законодавства України та умови договору оренди, а також враховуючи, що відповідачем порушені істотні умови договору оренди, зокрема щодо сплати орендних платежів, та беручи до уваги те, що відповідач свою заборгованість по орендній платі не заперечує, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості орендної плати нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю у сумі 45 559,96 грн.

Всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної бібліотеки України для юнацтва (03127, м. Київ, просп. Голосіївський, 122, корп. 1; ) на користь Комунального підприємства "Керуюча Компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (03039, м. Київ, просп. Голосіївський, 17-б, ) 45 559(сорок п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 96 коп. орендних платежів та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

19.09.2017

Суддя Спичак О.М.