ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2017 р.Справа № 915/625/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.О. Будішевської

суддів: С.В. Таран, Мишкіної М.А.

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача не зявився,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім МТЗ-Беларус-Україна

на рішення господарського суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року

у справі № 915/625/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім МТЗ-Беларус-Україна

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон

про стягнення 42436917,03 грн.,

У судових засіданнях оголошувалися перерви з 16.02.2017 до 18.02.2017, з 19.04.2017 до 21.04.2017, з 01.06.2017 до 07.06.2017

встановив:

У квітні 2015 року ПАТ «Акціонерний банк «Надра» звернулося до господарського суду Миколаївської області із позовом до ТОВ «Торговий Дім МТЗ Беларус Україна», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Техноторг Дон» про стягнення заборгованості за Кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № 1094140/КБ від 29.05.2013 в сумі 42 436 917,03грн., а саме: заборгованість за кредитом у сумі 40 000 000,00грн., заборгованість по сплаті процентів у сумі 2 317 777,77грн., заборгованість по пені від прострочених зобовязань за процентами у сумі 72 730,37грн., розрахунок 3 % річних від прострочених зобовязань у сумі 3 066,67грн., сума прострочених зобовязань за процентами з урахуванням індексу інфляції 43 342,22грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 17.12.2015, з урахуванням додаткового рішення господарського суду Миколаївської області від 21.12.2015 та ухвали господарського суду Миколаївської області від 30.12.2015, позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім МТЗ-Беларус-Україна (вул. Миколаївська, 4, с. Костянтинівка, Новоодеський район, Миколаївська область, 56663, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра (вул. Артема, 15, м. Київ, 04053, ) заборгованість за кредитним договором № 1094140/КБ від 29.05.2013 року в загальному розмірі 42435878,71 грн., у тому числі 40000000,00 грн. сума боргу за кредитом, 2317777,77 грн. сума заборгованості по процентам, 71734,06 грн. пеня за прострочення зобовязань за процентами, 3024,66 грн. 3% річних від прострочених зобовязань, 43342,22 грн. інфляційних збитків.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо судового збору.

Задовольняючи позов частково, господарський суд Миколаївської області мотивував його обґрунтованістю позовних вимог ПАТ «Комерційний банк «Надра», проте невірним розрахунком пені за прострочення зобовязань за процентами та 3% річних від прострочення зобовязань.

Не погодившись із рішенням господарського суду Миколаївської області від 17.12.2015, ТОВ «Торговий Дім МТЗ -Беларус Україна» звернулося до суду із апеляційною скаргою в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Невірно застосована відсоткова ставка, оскільки остання її зміна відбулася 14.01.2015 відповідно до Додаткової угоди № 7, укладеної між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Техноторг Дон» та відсоткова ставка за користування кредитними коштами складає 25% річних по строковій заборгованості та 28% річних по простроченій заборгованості.

Прострочення повернення кредиту з боку ТОВ «Техноторг Дон» не було, тому відсоткова ставка за користування кредитними коштами у лютому та березні повинна була складати 25%, проте необґрунтовано позивачем зазначено 27% річних.

Судом безпідставно застосовано приписи ст. 1050 Цивільного кодексу України, оскільки прострочення повернення позики (кредиту) з боку ТОВ «Техноторг Дон» не було.

Суд дійшов невірного висновку щодо права позивача на дострокове повернення Позичальником позики (кредиту), що потягнуло за собою безпідставне стягнення з відповідача кредитної заборгованості та штрафних санкцій за несвоєчасне повернення кредиту.

15.02.2016 до суду від скаржника надійшло клопотання про призначення судово економічної експертизи, яке ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 задоволено, призначено у справі №915/625/15 судово-економічну експертизу проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

16.02.2016 до суду від ПАТ «Комерційний банк «Надра» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити рішення господарського суду Миколаївської області від 17.12.2015 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

23.02.2016 Одеським апеляційним господарським судом надіслано матеріали справи № 915/625/15 до Миколаївського відділення Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз для проведення судово - економічної експертизи.

13.04.2017 від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судово - економічної експертизи № 176/177 від 22.03.2017 та матеріали справи № 915/625/15.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 апеляційне провадження у даній справі поновлено.

19.05.2017 до суду від скаржника надійшло клопотання про призначення додаткової експертизи у даній справі у задоволенні якого ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 відмовлено.

12.06.2017 до Одеського апеляційного господарського суду від ТОВ "ТД МТЗ - Беларус - Україна" надійшла касаційна скарга на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 про відмову у призначенні додаткової судово - економічної експертизи та відкладення розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 зупинено апеляційне провадження у справі №915/625/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім МТЗ-Беларус-Україна на рішення господарського суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім МТЗ-Беларус-Україна на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017р про відмову у призначенні у справі додаткової судово-економічної експертизи та відкладення розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.08.2017 відмовлено у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім МТЗ-Беларус-Україна на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017.

22.08.2017 матеріали справи №915/625/15 надійшли до Одеського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 поновлено апеляційне провадження у даній справі та призначено судове засідання на 07.09.2017.

У судове засідання 07.09.2017 представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не зявився.

Представник позивача в засіданні суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вимоги, викладені в ній безпідставними, а рішення господарського суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року законним та обґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

29.05.2013р. між ПАТ Комерційний банк Надра та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон укладено кредитний договір №1094140/КБ, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредитні кошти в межах відновлювальної кредитної лінії (п. 1.1.).

Відповідно до п. 1.1.1 договору ліміт видачі кредитних коштів за кредитною лінією встановлено в сумі, яка не може перевищувати 50000000,00грн.

За умовами п. 1.1.2 та п. 1.1.3 договору строк користування кредитною лінією встановлюється з 29.05.2013 по 29.05.2015, відсоткова ставка за користування кредитними коштами складає 20% річних по строковій заборгованості, 23% річних по простроченій заборгованості.

Пунктом 2.2. договору сторони погодили, що повернення кредитних коштів та сплата відсотків відбувається шляхом зарахування коштів на рахунок №4000, відкритий у відділенні ПАТ КБ Надра Миколаївське РУ код банку 380764. Позичальник сплачує відсотки в строк до 5 числа кожного місяця, наступного за звітним. В призначенні платежу необхідно зазначити погашається кредит чи відсотки та номер і дату цього договору.

У відповідності до п. 2.3. договору відсотки за користування кредитними коштами в межах ліміту кредитування нараховуються у валюті траншу щомісячно в останній робочий день місяця на суму заборгованості за кредитною лінією. Період нарахування відсотків починається з дня надання кредитних коштів і не включає останній календарний день користування кредитними коштами. Відсотки нараховуються методом факт/360.

У випадку прострочення позичальником строків сплати процентів та/або інших платежів, а також прострочення строків повернення кредитних коштів пунктом 4.1. кредитного договору сторони передбачили, що банк має право вимагати, а позичальник в такому разі зобовязується сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

В подальшому умови кредитного договору неодноразово змінювались сторонами шляхом укладення додаткових угод.

Згідно з умовами укладеної сторонами додаткової угоди №7 від 14.01.2015р. до кредитного договору сторони домовились встановити ліміт видачі кредитних коштів за кредитною лінією в сумі, яка не може перевищувати 40000000,00 грн., та змінили відсоткову ставку за користування кредитними коштами, а саме 25% річних по строковій заборгованості та 28% річних по простроченій заборгованості.

В якості забезпечення виконання зобов'язань 29.05.2013 року між ПАТ Комерційний банк Надра та ТОВ Торговий Дім МТЗ Беларус - Україна укладено договір поруки №3, згідно з умовами якого відповідач зобовязався солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань третьої особи за кредитним договором №1094140/КБ від 29.05.2013 року.

Відповідно до п. 1.2 поручитель зобов'язується виконати зобов'язання в тому ж порядку та розмірі, який встановлено для позичальника з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, в тому числі, й у разі збільшення розміру зобов'язань позичальника.

Згідно з п. 1.3. договору поруки позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязання повністю (чи у будь-якій частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Умовами п. 1.4. та 1.5. передбачено, що відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-якої частини зобовязання, так і при невиконанні позичальником зобовязання в цілому. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Сторони домовились, що поручитель відповідає за цим договором і у разі збільшення розміру зобов'язань позичальника за кредитним договором, виконання яких забезпечено цим договором поруки. Зміна обсягу, порядку, строку та розміру зобов'язань позичальника за кредитним договором автоматично змінює обсяг, порядок, строк та розмір зобов'язань поручителя за цим договором та не потребує внесення змін та доповнень до цього договору. Поручитель засвідчує, що він ознайомлений з умовами кредитного договору та погоджується забезпечувати виконання позичальником зобов'язань у разі зміни порядку, розміру, строку та обсягу відповідальності позичальника (п.1.7 договору поруки).

Пунктами 2.2. та 2.3. договору поруки сторони погодили, що у разі невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобовязань кредитор направляє поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Поручитель зобовязаний виконати взяті на себе зобовязання по цьому договору не пізніше трьох банківських днів з дня отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобовязань.

На виконання умов кредитного договору банк надав ТОВ "Техноторг-Дон" грошові кошти двома траншами на загальну суму 40 000 000,00 грн. Факт надання кредитних коштів в сумі 40 000 000,00 грн. підтверджується заявками на видачу кредитних коштів №915 від 03.07.2013р. та №1215 від 13.09.2013р., а також меморіальними ордерами від 04.07.2013 на суму 20000000,00 грн. та від 19.09.2013р. на суму 20000000,00 грн.

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" зобовязалося повернути банку в повному обсязі кредитні кошти в строки та на умовах визначених договором (п. 3.3.1 договору), сплачувати банку відсотки у встановленому договором розмірі, сплачувати інші платежі, встановлені договором та/або тарифами в порядку та на умовах, що визначені цим договором та тарифами (п. 3.3.3. договору).

Так як ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" свої зобов'язання за кредитним договором в частині сплати відсотків у строки, визначені договором не виконувало, позивач 20.02.2015р. №1-7-2927 звернувся до ТОВ «Торговий Дім МТЗ Беларус Україна», з вимогою про погашення заборгованості не пізніше наступного дня з дати отримання вимоги.

Як свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення, вказана вимога була отримана третьою особою 27.02.2015.

Одночасно позивач 20.02.2015р. звернувся до відповідача з пропозицією №1-7-2931 виконати взяті на себе, як поручителя, зобов'язання за неналежне виконання своїх обов'язків позичальником у строк не пізніше 3-х днів з дати отримання вимоги.

Відповідач вимогу отримав 02.03.2015.

Однак, вищезазначені листи банку залишилися без відповіді з боку відповідача та третьої особи, у зв'язку з чим позивач звернувся до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім МТЗ Беларус Україна за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" з позовом про стягнення заборгованості в сумі 42 436 917,03 грн. за кредитним договором №1094140/КБ від 29.05.2013р.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 626-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 6 цього Кодексу передбачено що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України один субєкт господарського зобовязання повинен вчинити певну дію на користь іншого субєкта, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За висновками судово-економічної експертизи у даній справі визначена заборгованість ТОВ "Техноторг-Дон" перед ПАТ Комерційний банк Надра за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії №1094140/КБ від 29.05.2013р. (з урахуванням додаткових угод до договору) станом на 23.03.2015р.:

- заборгованість за кредитом: 40 000 000 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 72 730,37 грн.;

-3% річних за несвоєчасне погашення відсотків -в сумі 3024,66 грн.;

-інфляційні втрати від несвоєчасного погашення відсотків-в сумі 43342,22 грн.

Також експерт розрахував заборгованість за відсотками у двох варіантах:

в сумі 2 206 666,66 грн (25%) та в сумі 2 373 333,32 грн. (28%).

Дослідивши матеріали справи та експертний висновок судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.

Посилання скаржника на те, що судом здійснено невірний висновок про право банку на дострокове повернення кредиту, оскільки строк виконання зобовязань з повернення наданого кредиту в сумі 40000000,00грн., відповідно до п. 1.1.2 кредитного договору, на момент подання позову не настав, що на думку скаржника, потягнуло за собою безпідставне стягнення з ТОВ Техноторг-Дон кредитної заборгованості, не приймається судовою колегією до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.8., п.п. 2.8.1. та п.п. 3.3.8. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника негайного дострокового повернення кредитних коштів, відсотків, інших платежів та можливої неустойки за цим договором у разі наявності простроченої заборгованості за нарахованими відсотками, передбаченими цим договором. Пунктом 2.2. кредитного договору встановлений обовязок позичальника сплачувати відсотки в строк до пятого числа кожного місяця, наступного за звітним.

Крім того відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що кошти в рахунок сплати відсотків в останнє надійшли до позивача 13.01.2015, тобто апелянт не заперечує, що ще до подання банком у квітні 2015 року позову, відповідач, в порушення вимог п. 2.2. кредитного договору, за період січень та лютий 2015 року відсотки банку взагалі не сплачував, і до цього часу не виконує своїх договірних зобовязань.

Також, матеріали справи спростовують доводи апеляційної скарги, що відсоткова ставка за користування кредитними коштами у лютому та березні 2015 року повинна була складати 25 % річних, а не 27% як зазначив в розрахунку банк, що на думку апелянта, призвело до необґрунтованого нарахування заборгованості за відсотками у сумі понад 100 тис. грн.

Остання сплата відсотків відповідачем відбулася 13.01.2015 тому відповідно п. 1.1.3. кредитного договору, в редакції від 14.01.2015 (додаткова угода №7), відсоткова ставка по простроченій заборгованості встановлена сторонами у розмірі 28% річних, про що відповідач зазначив у змісті апеляційної скарги. Діючи в межах п. 1.1.3 позивач розрахував заборгованість по відсоткам за лютий і березень 2015 року у розмірі 27%.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 23.11.2015р. у справі №915/624/15 позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Техноторг про солідарне стягнення заборгованості в загальній сумі 42 436 917,03 грн. за кредитним договором №1094140/КБ від 29.05.2013 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Техноторг на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра заборгованість за кредитним договором №1094140/КБ від 29.05.2013 року в загальному розмірі 42 435 878,71 грн., у тому числі 40 000 000,00 грн. сума боргу за кредитом, 2 317 777,77 грн. сума заборгованості по процентам, 71734,06 грн. пеня за прострочення зобовязань за процентами, 3024,66 грн. 3% річних від прострочених зобовязань, 43342,22 грн. інфляційних збитків. Вказане рішення залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р. і постановою Вищого господарського суду України від 22.03.2017р.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, встановлений у справі №915/624/15 факт наявності у ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон (позичальника) боргу за кредитним договором №1094140/КБ від 29.05.2013року перед позивачем в загальному розмірі 42 435 878,71 грн. у даній справі є преюдиційним та не доводиться знову.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу

України, суд

постановив:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року у справі №915/625/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 11.09.2017.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя С.В. Таран