УХВАЛА

06.09.2017Справа № 910/11188/17

За позовом Первинної профспілкової організації Управління Національного банку України в Тернопільській області

До Національного банку України

Про стягнення 72 273,6 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Мартинюк Т.Б.

від відповідача: Сидоренко Р.В. (дов. від 02.08.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Первинна профспілкова організація Управління Національного банку України в Тернопільській області звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про стягнення заборгованості у розмірі 72 273 грн. 60 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2017 порушено провадження у справі № 910/11183/17, судове засідання призначено на 24.07.2017 року.

В судове засідання, призначене на 24.07.2017, представник відповідача не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 24.07.2017, з'явився представник позивача, подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, які долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2017 розгляд справи відкладено на 06.09.2017.

Представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про припинення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 06.09.2017, з'явилися представники сторін, надали пояснення по справі та по суті заявленого клопотання про припинення провадження у справі.

Суд, розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку представників сторін, задовольняє його з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземній громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницьке і діяльності.

У відповідності до статті 21 ГІПС України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що спір підвідомчий господарському суду, якщо склад його учасників відповідає приписам статей 1, 21 ГПК України, а спірне правовідношення носить господарський характер.

Підвідомчість справ господарським судам визначена приписами статті 12 ГПК України, за нормою пункту 1 частини першої якої господарським судам підвідомчі, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім;

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесена до відання інших органів.

Відповідно до частин першої - третьої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів.

Згідно зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу Україні не є предметом регулювання цього Кодексу, зокрема трудові відносини.

Таким чином, господарський спір підвідомчий господарському суду за наступних умов: учасники спору є суб'єктами господарювання; між ними виникли господарські відносини, що регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, тобто спір носить господарський характер.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про колективні договори і угоди" колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Відповідно до статті 10 Кодексу законів про працю України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до приписів частини сьомої статті 20 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об'єднання здійснюють контроль за виконанням колективних договорів, угод. У разі порушення роботодавцями, їх об'єднаннями, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування умов колективного договору, угоди профспілки, їх об'єднання мають право направляти їм подання про усунення цих порушень, яке розглядається в тижневий термін. У разі відмови усунути ці порушення або недосягнення згоди у зазначений термін, профспілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб до місцевого суду.

Як зазначено у пункті 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних оправ від 01.03.2013 № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" оскільки ці вимоги спрямовані на захист трудових прав працівників, виникають із трудових правовідносин, то вони підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, незалежно від того, що сторонами v справі є юридичні особи.

Відповідно до приписів частини перини статі 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З огляду на викладені положення чинного законодавства, враховуючи суть спору, який виник із колективного договору, вирішення якого у судовому порядку передбачено приписами частини сьомої ст. 20 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а також те, що спірні правовідносини не мають характеру господарських, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача про припинення провадження, в зв'язку із неможливістю розгляду справи в господарських судах.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ГПК України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись пп. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/11188/17 за позовом Первинної профспілкової організації Управління Національного банку України в Тернопільській області до Національного банку України про стягнення 72 273,6 грн. припинити.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Суддя М.О. Лиськов