ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р. Справа №922/1641/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В., суддя Здоровко Л.М.,

при секретарі судового засідання Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №1/0/45-17 від 03.01.2017р.,

третьої особи не з'явився,

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 10.05.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№2514Х/1-41) на рішення господарського суду Харківської області від 31.07.2017р. у справі №922/1641/17,

за позовом Департамента економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківська міська рада, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн", м. Харків,

про укладання договору -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2017 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн", м. Харків про спонукання до укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова у викладеній в позовній заяві редакції.

Рішенням господарського суду Харківської області від 31.07.2017р. у справі №922/1641/17 (суддя Присяжнюк О.О.) відмовлено в задоволенні позову повністю.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 31.07.2017р. у справі №922/1641/17 та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування своєї позиції по справі позивач, зокрема, зазначає наступне:

реконструкція, здійснена відповідачем, охоплюється законодавчим визначенням забудови, а відповідач є замовником;

відповідачем не надано до матеріалів справи зведеного кошторисного розрахунку вартості будівельних робіт з реконструкції приміщень та відповідач до прийняття об'єкта в експлуатацію, як встановлено вимогами ч.8, 9 ст. 40 закону №3038-VI не звернувся до позивача із зверненням про укладення договору про пайову участь з додаванням до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками, у зв'язку з чим, позивач наголошує на тому, що величина пайової участі у даній справі повинна розраховуватись на підставі доданого до справи розрахунку розміру пайової участі зробленого позивачем до проекту договору пайової участі із застосуванням опосередкованої вартості, що узгоджується з нормою, визначеною абз.2 ч.5 ст. 40 Закону України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2017р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.09.2017р.

06.09.2017р. через канцелярію Харківського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9312), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення оскаржуване рішення - без змін, як таке, що прийняте при дотриманні норм матеріального прав та при повному з'ясуванні обставин справи.

Зокрема, в обґрунтування своєї позиції по справі, відповідач зазначає, що ТОВ "Пларіум Юкрєйн" в розумінні ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не є замовником, який має намір забудови земельної ділянки, оскільки не має речових прав на земельну ділянку та здійснило реконструкцію приміщення №5 тринадцятого поверху без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів у плані, що не є забудовою земельної ділянки; з 08.04.2016р. Харківській міській раді та Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради відомі обставини про те, що відповідно до Декларації ТОВ "Пларіум Юкрєйн" не є замовником будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки; декларація про готовність об'єкта до експлуатації не оскаржувалась в порядку адміністративного судочинства та, як наслідок, є дійсним правочином; відповідачем було надано до матеріалів справи документи про загальну кошторисну вартість будівництва об'єкта, втім навіть у випадку наявності законних підстав пайової участі відповідача у розвитку інфраструктури міста Харкова розмір такої пайової участі не може перевищувати 375557,00 грн. * 0,1 = 37555,70 грн.

Третя особа у справі відзиву на апеляційну скаргу не надала, в судове засідання 11.09.2017р. не з'явилась, про причини неявки суд не сповістила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, а саме копія ухвали про призначення скарги до слухання була отримана представником третьої особи 21.08.2017р.

Враховуючи належне повідомлення третьої особи про час та місце засідання суду, зважаючи на те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника третьої особи у справі.

В судовому засідання Харківського апеляційного господарського суду 11.09.2017р. представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача підтримав свою позицію по справі, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм чинного законодавства, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області 07.04.2016р. під № ХК 19, ТОВ "Пларіум Юкрєйн" проведено реконструкцію нежитлового приміщення №5 тринадцятого поверху під кафетерій за адресою: 61072, м. Харків, проспект Леніна, буд. 27-Б (нова адреса: 61072, м. Харків, проспект Науки, буд. 27-Б), 1230.4 категорія складності ІІІ.

Згідно даних декларації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 375,557 тис. грн., у тому числі витрати на будівельні роботи 351,665 тис. грн. та витрати на машини, обладнання та інвентар 23,892 тис. грн.

Пункт 22 Декларації передбачає, що у звязку із реконструкцією приміщень без зміни зовнішньої конфігурації, та як наслідок, відсутності намірів забудови земельної ділянки, зазначати інформацію щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", не потрібно.

Позивач зазначає, що після введення в експлуатацію нежитлового приміщення відповідач із пропозицією укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в порядку ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності не звертався.

Крім того, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що в декларації про готовність до експлуатації обєкта від 07.04.2016р. № ХК 19 зазначені відповідачем недостовірні дані щодо звільнення замовників від пайової участі, які не передбачені ч. 4 ст. 40 Закону № 3038-VI та пункту 1.7. Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011р. № 804 (в редакції рішення від 22.05.2013р.). На думку позивача, Закон № 3038-VI не містить перешкод для укладення замовником договору пайової участі, а факт прийняття обєкта в експлуатацію не звільняє замовника від виконання обовязку щодо пайової участі відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

01.03.2017р., листом №269/0/124-17 позивач вказав відповідачу на необхідність оформлення договору відповідно до вимог законодавства, надав проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова та зазначив про те, що у разі не врегулювання питання у визначений термін, матеріали будуть направлені для вирішення питання в судовому порядку.

16.03.2017р. відповідачем було надано відповідь вих.№11-03/2017 на пропозицію про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в якій зазначено про те що у ТОВ "Пларіум Юкрєйн" відсутні правові підстави для прийняття такої пропозиції з огляду на те, що ТОВ "Пларіум Юкрєйн" не є замовником, який має намір щодо забудови земельної ділянки.

Підставою для звернення позивача з даним позовом стало неукладання відповідачем договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, та відповідно не сплата відповідачем пайового внеску.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд зазначив, що на відповідача не розповсюджуються ознаки статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

З такими висновками погоджується колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник будівництва є фізична або юридична особа, що має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала у встановленому порядку відповідну заяву.

Відповідно до частин 2, 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно із частиною 5 статті 40 цього Закону, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Частиною 9 статті 40 цього Закону визначено строки, упродовж яких мають укладатися договори про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту - не пізніше ніж 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частина ми за графіком, що визначається договором.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011р. №804 затверджено Порядок пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова (далі - Порядок).

Відповідно до п.1.2. Порядку порядок визначає умови та встановлює процедуру залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі (внеску) у розвитку інфраструктури замовниками будівництва на території м. Харкова.

Відповідно до пункту 1.3. Порядку, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки в місті Харкові, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим Порядком.

Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради (пункт 1.4. Порядку).

За приписами пункту 1.5. Порядку, пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова.

Згідно з пунктом 1.6. Порядку, під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реабілітацію, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва, а під об'єктами будівництва будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення та їх комплекси, замовник будівництва фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснити будівництво або змінити об'єкт будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об'єкта будівництва.

Також приписами вказаного Порядку передбачено вчинення замовником та Харківською міською радою поетапних дій, які передують залученню особи до пайової участі у розвитку інфраструктури міста, як то: отримання дозвільної документації на проведення будівельних робіт на земельній ділянці, що знаходиться у власності або користуванні замовника, укладення попереднього договору щодо пайової участі у розвитку інфраструктури міста, обов'язкового введення закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію, укладення основного договору.

Проте, вказані дії не проведені та не могли бути проведеними з боку як позивача так і відповідача, оскільки останній, по-перше, не є власником або користувачем земельної ділянки, а по-друге, відповідачем здійснено реконструкцію частини приміщення існуючої забудови без зміни її геометричних меж, тобто прибудова або добудова існуючої будівлі відповідачем не проводилась.

Порядок забудови території визначено ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідно до якої, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень, під час проектування і будівництва об'єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій, відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки, відповідно до вимог містобудівної документації.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011р. № 109 затверджено Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються. Пунктом 25 Переліку визначено, що, під час реконструкції житлових та нежитлових приміщень, без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення, містобудівні умови та обмеження не надаються.

Згідно ст. 375 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Отже, з огляду на зазначені норми права, вбачається, що законодавством передбачено обов'язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, шляхом перерахування коштів пайової участі, лише суб'єктам містобудування, яким притаманні певні ознаки (тобто суб'єкт з чітко визначеними ознаками, які мають суттєве юридичне значення), а саме - власник або користувач земельної ділянки, який, у свою чергу, має намір здійснити забудову території.

Як зазначалось, замовником - ТОВ "Пларіум Юкрєйн", здійснено реконструкцію нежитлового приміщення №5 тринадцятого поверху під кафетерій за адресою: 61072, м. Харків, проспект леніна, буд. 27-Б (нова адреса: 61072, м. Харків, проспект Науки, буд 27-Б).

За змістом пункту 1.1. Договору № 02/03/16-2 на виконання ремонтних робіт від 02.03.2016р., укладеного між відповідачем (замовник за договором) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (виконавець за договором) в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобовязується за завданням Замовника протягом визначеного в Договорі строку виконати будівельно-монтажні роботи, визначені у Додатку № 1 до цього Договору (далі - Роботи), в приміщенні №5 тринадцятого поверху в будівлі літ. "А-13" по пр. Леніна (пр. Науки), 27-Б, а також зобовязується передати результат виконаних робіт Замовнику у встановлений цим Договором термін (строк), а Замовник зобовязується прийняти виконані роботи та сплатити їх вартість у порядку та на умовах, визначених цим Договором та законодавством України. Відповідно до положень Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2016 року (форма № КБ-2в), виконавцем були проведені наступні роботи у приміщенні №5 тринадцятого поверху: улаштування перегородок з цегли; оздоблювальні роботи; стеля (улаштування підшивки, шпаклювання тощо); підлога (улаштування тепло- і звукоізоляції, улаштування прокладної пароізоляції тощо); улаштування водопостачання та каналізації; улаштування опалення та вентиляції; електропостачання; система пожежної та тривожної сигналізації.

За даними декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, площа приміщення, яке підлягає реконструкції, та площа реконструйованого приміщення відповідно є однаковою та складає 136,4 кв.м. Вказані обставини також підтверджені експлікацією Технічного паспорту на нежитлові приміщення тринадцятого поверху, виготовленого ТОВ "Харківське бюро технічної інвентаризації".

Крім того, відповідно до долученої до матеріалів справи Декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Харківській області від 15.02.2016р. за № ХК 44, в графі "дата, серія, номер документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою" зазначена наступна інформація: "не зазначається у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту обєктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані".

Будь-які інші документи, що підтверджували б право власності або користування відповідача на земельну ділянку під будівлею, в матеріалах справи відсутні.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Пларіум Юкрєйн" не є ані власником, ані користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харків, проспект науки, 27-Б. Відповідно, відсутність у відповідача цивільних прав на земельну ділянку, на якій розташований спірний об'єкт, не надає останньому права її забудови.

Отже, ТОВ "Пларіум Юкрєйн" не є замовником в розумінні частини 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки останній не здійснював та не міг здійснювати забудову земельної ділянки.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Пларіум Юкрєйн" на праві користування спірним приміщенням здійснив реконструкцію саме частини приміщення без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту будівлі.

Зазначене підтверджується Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації. При цьому, ці роботи по реконструкції здійснювались не на земельної ділянці, та в результаті цих робіт по реконструкції на земельній ділянці не було зведено нову будівлю.

В п. 8 ст. 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" дійсно вказано, що планування і забудова території - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає реконструкцію існуючої забудови та території.

З вищевикладеного вбачається, що в пункті 8 статті 2 вказаного Закону річ йде про реконструкцію забудови на земельної ділянці (перебудова, добудова існуючої будівлі, зніс старої будівлі та будівля нової ).

В частині 4 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" також вказано, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівельної документації.

Частиною 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Отже, з системного аналізу зазначених норм права, колегія суддів дійшла висновку про те, що реконструкція внутрішніх приміщень, які є складовою частиною об'єкта, без зміни зовнішньої конфігурації об'єкта по зовнішнім контурам фундаменту - не може вважатись забудовою земельної ділянки.

Як зазначалось, пунктом 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначено, що під час реконструкції житлових та нежитлових приміщень, без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення, містобудівні умови та обмеження не надаються.

Частиною 4 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", визначено, що реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суб'єкт містобудування, який здійснює будівництво без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів, може взагалі не бути власником, або користувачем земельної ділянки. Таким чином, такому суб'єкту містобудування не притаманні ознаки замовника будівництва, які зазначені у частині 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

В Декларації про готовність об'єкта до експлуатації зазначено, що при реєстрації Декларації та визначенні питання щодо готовності об'єкта до експлуатації, органам ДАБУ не надаються документи, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, зокрема, у разі реконструкції будівель без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані.

Зазначене також підтверджує відсутність у відповідача статусу замовника, у розумінні частини 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Крім того, колегія суддів зазначає, що пункт 22 Декларації передбачає, що у звязку із реконструкцією приміщень без зміни зовнішньої конфігурації, та як наслідок, відсутності намірів забудови земельної ділянки, зазначати інформацію щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", не потрібно.

Так, Харківською міською радою та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради не надано документів, які б підтверджували недостовірність зазначених відповідачем у декларації даних стосовно його звільнення від пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія ухвали Харківського окружного адміністративного суду про залучення других відповідачів від 05.05.2016р. по справі №820/1442/16 за позовом ТОВ "ФОРС С" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, ДАБІ України про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, мотивувальна частина якої містить встановлені судом обставини про те, що правонаступником ДАБІ України (в особі Департаменту ДАБІ у Харківській області) в частині повноважень щодо здійснення реєстрації декларацій про готовність до експлуатації обєктів, які розташовані на території міста Харкова, з 08.04.2016р. є Харківська міська рада та її виконавчий орган з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що встановлені ухвалою Харківського окружного адміністративного суду по справі 820/1442/16, мають преюдиційне значення під час розгляду господарської справи №922/1641/17, так як особою, яка брала участь у вказаній адміністративній справі, є Харківська міська рада.

За змістом пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України "ОСОБА_1 питання діяльності органів державного-архітектурно-будівельного контролю" від 19.08.2015р. №671 державній архітектурно-будівельній інспекції забезпечити утворення за зверненням Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, відповідного органу місцевого самоврядування спільної комісії з передачі відповідної документації, зокрема документації, повязаної з наданням права на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю щодо обєктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, декларацій про готовність до експлуатації обєктів I, II та III категорій складності, зареєстрованих не раніше ніж за три місяці до дати утворення спільної комісії, та вирішення питань, повязаних з утворенням і функціонуванням органу державного архітектурно-будівельного контролю.

В силу положень пункту 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461, орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що Харківська міська рада за актом приймання-передачі отримала від Департаменту ДАБІ у Харківській області декларацію про готовність до експлуатації обєкта від 07.04.2016р. №ХК 19. Однак, позивач та третя особа всупереч вимогам статті 33 Господарського процесуального кодексу України не надали до суду належних доказів, які б підтверджували недостовірність зазначеної відповідачем інформації.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, здійснюючи реконструкцію нежитлового приміщення на тринадцятому поверсі, фактично не здійснював забудову території у розумінні положень статті 40 вказаного закону, тому він не зобов'язаний залучатись до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, як замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки.

Крім того, необхідно зазначити, що приписами пункту 5 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до п. 2.1.1 редакції договору, запропонованої позивачем, замовник зобов'язаний перерахувати до бюджету м. Харкова кошти у розмірі 216747,78 грн., згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова.

Відповідно до вказаного розрахунку, загальна кошторисна вартість будівництва об'єкту складає 1970434,40 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта для житлових будинків.

Положення пунктів 20 та 21 Декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, № ХК 19 від 07.04.2016р. встановлюють однаковий розмір кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією та вартості основних фондів, які приймаються в експлуатацію, у розмірі 375,557 тисяч гривень. Достовірність вказаних обставин додатково підтверджується Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2016 року (форма № КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 29.03.2016р. до Договору № 02/03/16-2 на виконання ремонтних робіт від 02.03.2016р.

Тобто, сума пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, яка б підлягала перерахуванню відповідачем у разі наявності у нього статусу замовника будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки, відповідно до умов спірного договору, повинна була б становити 10 % від суми 375557,00 гривень, а саме: 37555,70 грн.

Зазначена декларація є додатком до позовної заяви. Цей факт додатково підтверджує поінформованість Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про кошторисну вартість будівництва обєкта із тексту декларації. Однак, позивачем зазначено в позовній заяві про відсутність інформації про кошторисну вартість будівництва обєкта, а тому виходячи з цього розрахунок суми пайової участі був виконаний на підставі наявних в декларації показників загальної площі завершеного забудовою обєкта містобудування та показників опосередкованої вартості будівництва.

Враховуючи наведене, розмір пайової участі відповідача у розвитку інфраструктури, як істотної умови договору, позивачем визначено за відсутності правомірного обґрунтування цієї суми.

До того ж, колегія суддів враховує приписи статті зазначає, що 111-28 Господарського процесуального кодексу України стосовно обов`язковості висновків Верховного Суду України при розгляді справ, але ж, зазначає, що необхідною умовою у даному випадку є наявність такого висновку у подібних правовідносинах. Позивач при обґрунтуванні своєї позиції по справі посилався на постанову Верховного Суду України від 22.03.2017р. у справі №908/312/16 для врахування її висновків при розгляду даної справи. Однак, предметом розгляду справи №908/312/16 є позов Запорізької міської ради про стягнення з відповідача суми збитків за неукладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя. Тому, вказана постанова не може бути прийнята колегією суддів до уваги при розгляді даної справи, оскільки Верховним Судом України у справі №908/312/16 надані відповідні висновки при оцінці фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також перевірено правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, розглядаючи інші правовідносини, що склалися між сторонами.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не відповідають вимогам закону.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваного рішення нормам чинного законодавства та матеріалам справи, на підставі чого, рішення господарського суду Харківської області від 31.07.2017р. у справі №922/1641/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департамента економіки та комунального майна Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 31.07.2017р. у справі №922/1641/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.В. Ільїн

Суддя Л.М. Здоровко