КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р. Справа№ 911/3330/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Верховця А.А.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Халько В.А.,

та представників:

від апелянта - Артамонов О.І. - дов. №47 від 27.06.2017р.;

від позивача - Калінін М.В. - дов. №01/44-948Д від 21.12.2016р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства (далі - ДП) «Регіональні електричні мережі»

на ухвалу господарського суду Київської області від 03.08.2017р.

у справі №911/3330/16 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою ДП «Регіональні електричні мережі» від 25.07.2017р. №02/30 про відстрочку виконання рішення суду

за позовом Державного підприємства «Енергоринок»

до ДП «Регіональні електричні мережі»

про стягнення 329 344,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.08.2017р. по справі №911/3330/16 відмовлено у задоволенні заяви ДП «Регіональні електричні мережі» про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 15.11.2016р. у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ДП «Регіональні електричні мережі» подало апеляційну скаргу в якій просить ухвалу господарського суду Київської області від 03.08.2017р. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ДП «Регіональні електричні мережі» про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 15.11.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2017р. апеляційну скаргу ДП «Регіональні електричні мережі» було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.08.2017р.

29.08.2017р. колегією суддів у судовому засіданні було оголошено перерву до 11.09.2017р. на підставі ст. 77 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Енергоринок» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги апелянта та залишити ухвалу місцевого суду від 03.08.2017р. без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників апелянта і ДП «Енергоринок», дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Київської області від 15.11.2016р. у справі №911/725/17 позов було задоволено повністю; стягнуто з ДП «Регіональні електричні мережі» на користь ДП «Енергоринок» 329 344,73 грн. штрафу та 4 940,17 грн. судового збору.

05.12.2016р. господарським судом Київської області було видано відповідний наказ про примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 15.11.2016р.

26.07.2017р. до місцевого суду була надіслана заява відповідача від 25.07.2017р. №02/30 (вх. № 14910/17) про відстрочку виконання рішення суду від 15.11.2016р. у цій справі строком на 3 роки, яка обгрунтована тим, що виконання рішення в повному обсязі на даний час є неможливим.

Зокрема, згідно заяви, ДП «Регіональні електричні мережі» є постачальником електричної енергії вугледобувним підприємствам України, більше 80% з яких є державними підприємствами.

Вкрай низький рівень розрахунків державних вугільних підприємств за спожиту активну електричну енергію призвів до неплатоспроможності відповідача та заборгованості перед позивачем загалом в сумі більше 10 млрд. грн.

Також відповідач зазначив, що 17.11.2015р. щодо підприємства було порушено провадження у справі про банкрутство (№911/4610/15) і на даний час процедура банкрутства триває. Однак, оскільки грошові вимоги позивача, що стягнуті відповідно до рішення у справі № 911/3269/16 виникли після порушення провадження у справі про банкрутство відповідача, на вказані вимоги не поширюється дія мораторію, запровадженого ухвалою суду від 17.11.2015р. у справі № 911/4610/15.

Додатково відповідач вказав, що станом на 01.07.2017р. заборгованість державних вугледобувних підприємств за електроенергію складає 11095831 тис. грн., з них 5,1 млрд. грн. - заборгованість державних шахт, що здійснювали свою діяльність на тимчасово неконтрольованій території. Реалізація судових рішень шляхом примусового стягнення обмежується Законом України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», який передбачає зупинення виконавчих проваджень та заборону порушення справ про банкрутство державних вугільних підприємств на час дії Закону.

Крім цього відповідач зазначив, що заборгованість по заробітній платі перед працівниками ДП «Регіональні електричні мережі» складає понад 17,1 млн. грн. без урахування обов'язкових платежів; податковий борг відповідача станом на 01.07.2017р. складає 312,7 млн. грн.

З письмових пояснень відповідача вбачається, що ним також було здійснено аналіз норм Закону України «Про електроенергетику», зокрема щодо алгоритму розподілу коштів на оптовому ринку електричної енергії та зазначено, що відповідач не отримує грошових надходжень (прибутку) від здійснюваної господарської діяльності.

3 позиції відповідача наведені вище обставини є такими, що унеможливлюють виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ПІК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд. який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідна позиція викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», відповідно до п. 10 якої - при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

В матеріалах справи відсутні докази про наявність виняткових обставин, у розумінні ст. 121 ГПК України, з якими закон пов'язує надання відстрочки виконання рішення суду.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що наявність дебіторської заборгованості та обмеження можливості її стягнення, а також збитковість господарської діяльності відповідача не є винятковими обставинами для надання відстрочки виконання рішення суду.

Пунктом 7.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Отже, правова природа відстрочки передбачає встановлення певного конкретного строку, з настанням якого рішення має бути виконане. При цьому, надання відстрочки має бути обґрунтованим та підкріпленим відповідними доказами можливості виконання рішення після сплину такого строку.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували беззаперечність виконання рішення суду через три роки, що також свідчить про необґрунтованість позиції відповідача.

Згідно п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений сірок або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тому місцевий суд правильно вказав, що обставини, на які заявник посилається у своїй заяві про відстрочку виконання рішення, за змістом ст. 121 ГПК України, не є винятковою підставою для відстрочки виконання рішення та обгрунотовано відмовив ДП «Регіональні електричні мережі» у її задоволенні.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ДП «Регіональні електричні мережі», зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ДП «Регіональні електричні мережі» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 03.08.2017р. по справі №911/3330/16 - без змін.

Справу №911/3330/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді А.А. Верховець

О.М. Остапенко