номер провадження справи 35/113/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017 Справа № 908/1430/17

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_1 голова, ОСОБА_2, довіреність № б/н від 01.07.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», м. Запоріжжя,

до відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Іванова 81-А», м. Запоріжжя,

про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладенні ОСОБА_3 про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ № 32AZp2783-17 від 03.04.2017р.

ВСТАНОВИВ:

12.07.2017 р. до господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» з позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Іванова 81-А» про врегулювання розбіжностей, які виникли при укладенні ОСОБА_3 про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ № 32AZp2783-17 від 03.04.2017р.

Позивач, обгрунтувуючи свій позов посилається на те, що відповідно до протоколу розбіжностей відповідач запропонував викласти п. 1 розділу 2 ОСОБА_3 у наступній редакції: «На виконання ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу» «Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» зобов'язується за власний рахунок за заявами побутових споживачів встановити квартирні лічильники газу, згідно з переліком власників квартир, складеним Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Іванова 81-А», який є Додатком № 2 до даного Ддоговору. Встановлення квартирних лічильників газу здійснюється ПАТ «Запоріжгаз» до початку реконструкції систем газопостачання, в тому числі, монтажу будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку природного газу». Даний пункт за текстом протоколу розбіжностей також кореспондується із запропонованим Відповідачем п. 4.4.1, в якому зазначено «На виконання частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу» встановити за власний рахунок квартирні лічильники газу у багатоквартирному будинку «Іванова 81-А», де вони відсутні до 01.01.2018 р.». Розглянувши протокол розбіжностей, ПАТ «Запоріжгаз» погодився із запропонованою відповідачем редакцією пункту 1 розділу 1 ОСОБА_3, про що склав відповідний Протокол узгодження розбіжностей, належним чином підписані та посвідчені примірники якого направив на адресу ОСББ «Іванова 81-А». Втім ПАТ «Запоріжгаз» не може погодитись із запропонованими, відповідно до протоколу розбіжностей від 23.06.2017 року, пунктами 2.1, 2.2, 3.1, 3.2, 3.6, 3.7, 4.1.1, 4.1.2, 4.4, 4.4.1 ОСОБА_3, оскільки викладені у ньому умови не є предметом ОСОБА_3 що укладається та суперечать чинному законодавству, з приводу чого ПАТ «Запоріжгаз» було складено протокол узгодження розбіжностей від 30.06 2017 р. та надіслано на адресу відповідача. Запропонована в редакції відповідача вимога фактично змінює предмет ОСОБА_3, який запропоновано укласти, а саме: про «забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ», та становить предмет іншого, окремого ОСОБА_3, який повинен укладатися між іншими сторонами, а саме: позивачем, як оператором ГРМ та безпосередньо споживачами - мешканцями квартир. Позивач зазначає, що укладення зазначеного ОСОБА_3 є обов'язковим для сторін на підставі закону, а виконавець за ОСОБА_3, в установленому законом порядку визначений монополістом на ринку надання послуг з розподілу природного газу. В звязку з чим, позивач просить суд врегулювати розбіжності, які виникли між ПАТ «Запоріжгаз» та ОСББ «Іванова 81-А» при укладенні ОСОБА_3 про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ № 32AZp2783-17 від 03.04.2017р., шляхом затвердження ОСОБА_3 в редакції запропонованій відповідно до протоколу узгодження розбіжностей від 30.06.2017 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.07.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 35/113/17 та призначено розгляд справи на 17.08.2017 р. об 10 год. 30 хв.

02.08.2017 р. через Відділ документального забезпечення господарського суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу в мережах та на обєктах, які є власністю співвласників будинку відповідача без їх згоди є протиправним, оскільки посягає на спільне майно співвласників будинку. Відповідач вказав на те, що на момент надання позивачем ОСОБА_3 і по теперішній час акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, та проект на встановлення будинкового (загально будинкового) ВОГ на будинок за адресою: вул. Іванова, 81-а відсутні, тому унеможливлюють укладання ОСОБА_3 у запропонованій позивачем редакції.

Представник позивача в судовому засіданні 17.08.2017 р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні 17.08.2017 р. заперечили проти задоволення позовних вимог, просили суд в позові відмовити.

В судовому засіданні 17.08.2017 р. оголошено перерву до 05.09.2017 р. о 11-00.

В судове засідання 05.09.2017 р. представник позивача не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

04.09.2017 р. через Відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від відповідача надійшло письмове пояснення щодо ведення між сторонами переписки.

В судовому засіданні 04.09.2017р. представники відповідача проти задоволення позову заперечили, просили суд в задоволенні позову відмовити повністю.

В п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів та сторонами надано достатньо доказів для розгляду справи по суті і відсутність представника позивача не перешкоджає такому розгляду.

Справа розглянута за заявою представників відповідача - без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 05.09.2017 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, судом встановлено наступне.

Позивач вказує на те, що ПАТ «Запоріжгаз» здійснює свою статутну діяльність із розподілення природного газу місцевими (локальними) газопроводами на підставі ліцензії та у відповідності до закону України «Про ринок природного газу» №329-VІІІ від 09.04.2015 року (Закон) та ухваленому, відповідно до вимог статті 4 Закону, постановою №2494 від 30.09.2015 року Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС).

Порядок комерційного обліку газу встановлений законом України «Про забезпечення комерційного обліку газу» № 3533-VI від 16.06.2011 року, відповідно до якого, постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку (ч. 1 ст. 2). Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території (стаття 4).

Суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року (ч. 1 ст. 6).

Главою 5 розділу IX Кодексу ГРС, яка регулює особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках та гуртожитках, встановлено:

1. За ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

2. У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об'єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об'єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року N 620 (Тимчасове положення).

Пунктом 4 Тимчасового положення встановлено, що можливість об'єднання споживачів в єдину групу для поліпшення ведення обліку природного газу визначається схемою газопостачання. Рішення про необхідність обєднання споживачів в єдину групу приймає оператор газорозподільної системи. Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобовязані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Позивач вказує на те, що ПАТ «Запоріжгаз» ініціював встановлення загальнобудинкового лічильника газу на об'єкті відповідача та звернувся до нього листом № Zр02.1-СЛ9543-0517 від 26.05.2017 р. з пропозицією укласти Договір про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ, доклавши до листа два підписаних та належним чином посвідчених примірника відповідного ОСОБА_3 №32АZр2783-17 від 03.04.2017 року (Договір). Як свідчить поштовий штемпель на опису вкладення, вказаний лист було надіслано на адресу відповідача 30.05.2017 р.

Договір був підписаний головою правління ОСББ «Іванова 81-А» ОСОБА_1 з протоколом розбіжностей від 23.06.2017 р. та один його екземпляр, разом з двома примірниками протоколу розбіжностей від 23.06.2017 року, повернутий на адресу позивача.

Відповідно до протоколу розбіжностей відповідач запропонував змінити абзац другий ОСОБА_3, п. 2.1, п. 2.2, п. 3.1, п. 3.2, п. 3.6, п. 3.7, п. 3.8, п. 4.1.1, п. 4.1.2, п. 4.4, п. 4.4.1, п. 8.1 та в розділі IX вилучити з ОСОБА_3 слово Замовник, а викласти як Управитель.

Однак, ПАТ «Запоріжгаз» не погодився із запропонованим, відповідно до протоколу розбіжностей від 23.06.2017 року, пунктами 2.1, 2.2, 3.1, 3.2, 3.6, 3.7, 4.1.1, 4.1.2, 4.4, 4.4.1 ОСОБА_3 та з приводу чого ПАТ «Запоріжгаз» було складено протокол узгодження розбіжностей від 30.06.2017 р. та надіслано на адресу Відповідача супровідним листом № 8 від 30.06.2017 р., відповідно до якого узгоджено абзац другий ОСОБА_3, п. 3.8 та розділ IX ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що даний протокол узгодження розбіжностей від 30.06.2017 р. не був підписаний відповідачем.

Внаслідок чого ПАТ «Запоріжгаз» просить суд врегулювати розбіжності, які виникли між ПАТ «Запоріжгаз» та ОСББ «Іванова 81-А» при укладенні ОСОБА_3 про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ № 32AZp2783-17 від 03.04.2017р., шляхом затвердження ОСОБА_3 в редакції запропонованій, відповідно до протоколу узгодження розбіжностей від 30.06.2017 р.

Проаналізувавши та перевіривши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України також передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За правилами ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Зміст договору згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов. Істотними умовами є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однією із сторін повинна бути досягнута згода.

Пунктами 4-7 ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов ОСОБА_3, відтак, як було встановлено вище, Договір був підписаний головою правління ОСББ «Іванова 81-А» ОСОБА_1 з протоколом розбіжностей від 23.06.2017 р. та один його екземпляр, разом з двома примірниками протоколу розбіжностей від 23.06.2017 року, повернутий на адресу позивача.

Відповідно до протоколу розбіжностей відповідач запропонував змінити абзац другий ОСОБА_3, п. 2.1, п. 2.2, п. 3.1, п. 3.2, п. 3.6, п. 3.7, п. 3.8, п. 4.1.1, п. 4.1.2, п. 4.4, п. 4.4.1, п. 8.1 та в розділі IX вилучити з ОСОБА_3 слово Замовник, а викласти як Управитель.

ПАТ «Запоріжгаз» не погодився із запропонованим, відповідно до протоколу розбіжностей від 23.06.2017 року, пунктами 2.1, 2.2, 3.1, 3.2, 3.6, 3.7, 4.1.1, 4.1.2, 4.4, 4.4.1 ОСОБА_3 та з приводу чого ПАТ «Запоріжгаз» було складено протокол узгодження розбіжностей від 30.06.2017 р. та надіслано на адресу Відповідача супровідним листом № 8 від 30.06.2017 р., відповідно до якого узгоджено абзац другий ОСОБА_3, п. 3.8 та розділ IX ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що даний протокол узгодження розбіжностей від 30.06.2017 р. не був підписаний відповідачем.

Крім того, суд не може встановити дату надіслання даного протоколу, оскільки в копії повідомлення про вручення поштового відправлення та в штемпелі не зрозуміло дату отримання та надіслання, оскільки даний протокол від 30.06.2017 р., а повідомлення від 07.06.2017 р. або від 07.08.2017 р., однак оскільки позов був наданий суду 10.07.2017 р., суд не може встановити дату надіслання даного протоколу.

Суд, дослідивши протокол узгодження розбіжностей від 30.06.2017 р. встановив, що позивач на узгодження вказав лише абзац другий, п. 3.8 та розділ IX ОСОБА_3, однак інші пункти ОСОБА_3, а саме: п. 2.1, п. 2.2, п. 3.1, п. 3.2, п. 3.6, п. 3.7, п. 4.1.1, п. 4.1.2, п. 4.4, п. 4.4.1, п. 8.1, які були вказані відповідачем у протоколі розбіжностей від 23.06.2017 р. не винесені на узгодження.

Відтак, позивачем без згоди на це відповідача передано до суду частина неврегульованих розбіжностей, а інша частина залишена без уваги, що суперечить ч. 5 ст. 181 ГК України.

Таким чином, сторонами не досягнуто згоди на укладання всіх істотних умов ОСОБА_3, а протокол узгодження розбіжностей від 30.06.2017 р. не містить всіх неврегульованих пунктів ОСОБА_3.

Обовязок доведення покладається законом на позивача.

Частинами 1 і 2 статті 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач належних доказів в обґрунтування правової підстави для врегулювання розбіжностей, які виникли між ПАТ «Запоріжгаз» та ОСББ «Іванова 81-А» при укладенні ОСОБА_3 про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ № 32AZp2783-17 від 03.04.2017р., шляхом затвердження ОСОБА_3 в редакції запропонованій, відповідно до протоколу узгодження розбіжностей від 30.06.2017 р. не надав.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», в звязку з чим, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Судові витрати у відповідності до ст. 49 ГПК України відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 08.09.2017 р.

Суддя О.А. Топчій