ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 справа № 905/1083/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: не з'явився; не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія "НАК", м. Львів
на ухвалу Господарського суду Донецької області
від31.07.2017
у справі№ 905/1083/16 (суддя В.І. Матюхін)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія "НАК", м. Львів
доПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Октябрська ЦЗФ", м. Білицьке, м. Добропілля, Донецька область
простягнення 210 440,20 грн.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.04.2016 у справі № 905/1083/16, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія "НАК", м. Львів (далі Стягувач) до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Октябрська ЦЗФ", м. Білицьке, м. Добропілля, Донецька область (далі Боржник) про стягнення суми за користування чужими грошовими коштами відповідно до п. 9.4 договору в сумі 178 709,40 грн., 3% річних в сумі 2 937,69 грн. та інфляційних в сумі 28 793,11 грн., задоволено частково.

На виконання рішення від 26.04.2016 у справі №905/1083/16 господарським судом 20.05.2016 видано відповідний наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія "НАК" 0,5% за користування чужими коштами в розмірі 178 709,40 грн., 3% річних 2 937,69 грн. та інфляційні 27 793,11 грн., витрати на послуги адвоката в сумі 2 500,00 грн. та судовий збір в сумі 3 141,60 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2016 Публічному акціонерному товариству "ДТЕК Октябрська ЦЗФ", м. Білицьке, м. Добропілля, Донецька область було поновлено строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.08.2016 рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2016 частково скасовано, абзац 2 резолютивної частини рішення викладено в іншій редакції щодо розміру стягнутих сум, в іншій частині рішення залишено без змін.

Справу повернуто до господарського суду Донецької області 08.08.2016.

Позивач 12.09.2016 звернувся до господарського суду Донецької області з клопотанням про видачу наказу для предявлення його до виконання (а.с. 141-142).

Листом від 21.09.2016 господарський суд Донецької області позивачу запропоновано звернутись в порядку ст. 117 ГПК України із заявою про визнання наказу від 20.05.2016 таким, що не підлягає виконанню та подальше отримання нового наказу на примусове виконання судового рішення (а.с. 144).

До господарського суду Донецької області 13.07.2017 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія "НАК" від 04.07.2017 про визнання наказу господарського суду Донецької області від 20.05.2016, виданого на виконання рішення господарського суду від 26.04.2016 таким, що не підлягає виконанню та видачу нового наказу, на виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 02.08.2016.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.07.2017 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія "НАК" залишено без задоволення.

ТОВ ТПК "НАК", не погодившись із ухвалою господарського суду від 31.07.2017, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірну ухвалу. В обґрунтування своїх вимог заявник скарги посилається на порушення судом норм процесуального права.

Мотивуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що господарським судом безпідставно було відмовлено у задоволенні заяви про визнання наказу від 20.05.2016 таким, що не підлягає виконанню та видачу нового наказу, оскільки нормами діючого законодавства повноваження щодо видачі наказів суду покладено саме на місцеві господарські суди.

Представники сторін до судового засідання не з'явились, про причини неявки судову колегію не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін, що не скористались правом участі в судовому засіданні за наявними матеріалами в справі.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви суд першої інстанції послався на норми ч. 1 ст.116 Господарського процесуального кодексу України, за мотивами того, що згідно зазначеної норми наказ видає той судовий орган, який прийняв рішення по справі, а отже на думку суду першої інстанції таким судовим органом в межах даної справи та з огляду на часткове скасування рішення суду першої інстанції є суд апеляційної інстанції.

Проте судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Підставою для виконання суб'єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є примірник такого рішення, ухвали, постанови господарського суду в електронній формі, надісланий суб'єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в порядку обміну інформацією між Єдиним державним реєстром судових рішень та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженому Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

За змістом ч. 1 ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Згідно постанови заступника начальника Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області наказ господарського суду Донецької області від 20.05.2016 у справі № 905/1083/16 було повернуто на адресу суду (а.с. 177).

Згідно з ч. 2 ст.117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. Зі змісту частини 4 статті 117 ГПК України вбачається, що господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню, якщо його видано помилково; якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно рекомендацій п.п. 2, 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за змістом статей 116 і 117 ГПК видавати накази мають право виключно місцеві господарські суди після набрання судовим рішенням законної сили.

Частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, зокрема, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що право позивача на своєчасне виконання рішення суду є порушеним. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви стягувача щодо визнання наказу господарського суду Донецької області від 20.05.2016 таким, що не підлягає виконанню та видачу нового наказу, невірно застосував норми процесуального права, що призвело до винесення невірного процесуального рішення.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду Донецької області від 31.07.2017 у справі № 905/1083/16 про відмову у задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду Донецької області від 20.05.2016 таким, що не підлягає виконанню та видачу нового наказу підлягає скасуванню через неправильне застосування господарським судом норм процесуального права.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія "НАК", м. Львів слід задовольнити, визнавши наказ господарського суду Донецької області від 20.05.2016 у справі № 905/1083/16 таким, що не підлягає виконанню, а справу № 905/1083/16 повернути до суду першої інстанції для видачі відповідного наказу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія "НАК", м. Львів на ухвалу господарського суду Донецької області від 31.07.2017 у справі № 905/1083/16 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 31.07.2017 у справі № 905/1083/16 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія "НАК", м. Львів задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Донецької області від 20.05.2016 у справі № 905/1083/16.

Повернути матеріали справи № 905/1083/16 господарському суду Донецької області для видачі наказу на виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2016 з рахуванням постанови Донецького апеляційного господарського суду від 02.08.2016 у справі № 905/1083/16.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білецьке, вул. Красноармійська, буд. 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія "НАК" (79024, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 176, корп. 5, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 600,00 грн.

Зобовязати господарський суд Донецької області видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3