КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа№ 925/560/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Яковлєва М.Л.

Чорної Л.В.

У судовому засіданні взяли участь представники сторін:

-від позивача: не з'явився;

-від відповідача: Гуртовенко В.О. за довіреністю № 09954-1553 від 21.08.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Уманський завод "Мегомметр" на рішення господарського суду Черкаської області від 04.07.2017 у справі № 925/560/17 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Черкаській області, м. Черкаси

до приватного акціонерного товариства "Уманський завод "Мегомметр", м. Умань, Черкаська обл.,

про стягнення 200 257,46 грн.

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Черкаській області (надалі-ДЕІ у Черкаській області/позивач) звернулось до господарського суду Черкаської області із позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Уманський завод «Мегомметр» (надалі - ПрАТ «Уманський завод «Мегомметр»/відповідач) про стягнення 200 257,46 грн.

Звертаюсь до суду із вказаним позовом позивач вказує, що ПрАТ «Уманський завод «Мегомметр» було завдано державі шкоду внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у зв'язку з тим, що ПрАТ «Уманський завод «Мегомметр» вів господарську діяльність без відповідного дозволу на спеціальне водокористування, тобто водокористування було самовільним, що є порушенням вимог ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України та тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 18.05.2017 порушено провадження у справі № 925/560/17 та призначено її до розгляду.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.07.2017 у справі № 925/560/17 (суддя Пащенко А.Д.) позов задоволено повністю: стягнуто з приватного акціонерного товариства "Уманський завод "Мегомметр" шкоду державі у розмірі 200 257,46 грн., відповідно до норм розподілу вказаної суми між бюджетами.

Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи заявлені Державної екологічною інспекцією у Черкаській області позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив із наявності всіх правових підстав для їх відшкодування, з огляду на самовільне використання відповідачем поверхневої води та підземної води без чинного дозволу для спеціального водокористування, що завдало державі шкоди.

При цьому суд першої інстанції керувався приписами ст. ст. 44, 48, 49, 110, 111 Водного кодексу України, ст. ст. 38, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 1166 Цивільного кодексу України та ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, приватне акціонерне товариство "Уманський завод "Мегомметр" (надалі-апелянт) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ПрАТ «Уманський завод «Мегомметр», вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права. При цьому, скаржник з посилається на приписи ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу ПАТ «УЗ «Мегомметр» на рішення господарського суду Черкаської області від 04.07.2017 у справі № 925/560/17 та призначено до розгляду на 22.08.2017.

На електронну адресу Київського апеляційного господарського суду від Державної екологічної інспекції у Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу № 10-07/2637 від 19.08.2017, а також від приватного акціонерного товариства "Уманський завод "Мегомметр" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи № 09954-1556 від 21.08.2017.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) - частина перша ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Пунктом 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Держаної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Однак, надіслані електронною поштою відзив на апеляційну скаргу № 10-07/2637 від 19.08.2017 та клопотання № 09954-1556 від 21.08.2017 про відкладення розгляду справи № 925/560/17 електронного цифрового підпису не містять, в зв'язку з чим не є офіційними документами та не приймаються до уваги колегією суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 відкладено розгляд апеляційної скарги ПАТ «УЗ «Мегомметр» на рішення господарського суду Черкаської області від 04.07.2017 у справі № 925/560/17 на 12.09.2017.

28.08.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Державної екологічної інспекції у Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому остання просить залишити рішення господарського суду Черкаської області від 04.07.2017 без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення. Крім того, просить апеляційної скарги проводити без участі представника Державної екологічної інспекції у Черкаській області.

28.08.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПрАТ «Уманський завод «Мегомметр» надійшло клопотання про відкладення розгляду його апеляційної скарги, яка була призначена на 22.08.2017 на іншу дату.

У судому засіданні представник апелянта (відповідача) вимоги апеляційної скарги підтримав, викладених ній підстав.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про те подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі представника останнього.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта (відповідача), перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Таким чином апеляційний господарський суд зобов'язаний перевірити законність і обґрунтованість також і тієї частини рішення, яка не викликає заперечень особи, яка подала апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 20.11.2016 Державною екологічною інспекцією у Черкаській області за результати планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПрАТ "Уманський завод "Мегомметр" складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

У вказаному акті зазначено, що під час перевірки було встановлено, що термін дії дозволу на спеціальне водокористування закінчився 09.06.2013 року і по 20.11.2013 року ПрАТ "Уманський завод "Мегомметр" вів господарську діяльність без відповідного дозволу на спеціальне водокористування, тобто водокористування вважається самовільним, що є порушенням вимог п. 9 ст. 44, 49 Водного Кодексу України.

За допущене порушення вимог природоохоронного законодавства заступника головного інженера ПрАТ "Уманський завод "Мегомметр" - ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, складено протокол про адміністративне правопорушення № 007154 від 20.11.2013 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 006880 від 21.11.2013 у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Штраф сплачено добровільно згідно платіжного доручення № 3350 від 29.11.2013.

Також керівнику ПАТ "Уманський завод "Мегомметр" направлено припис № 185 від 22.11.2013 з додатком, яким одним із пунктів було зобов'язано надати до Державної екологічної інспекції у Черкаській області довідку про кількість забраної води із свердловини.

У зв'язку з невиконанням вимог вказаного припису Державною екологічною інспекцією у Черкаській області повторно направлено лист-вимогу № 02-16/808 від 03.03.2015 про надання довідки про кількість забраної води із свердловини.

Крім того, 20.11.2013 за наслідками виявлених порушень природоохоронного законодавства, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області було складено протокол про адміністративне правопорушення N 007154 та постанову про накладення адміністративного стягнення N 0068805 від 21.11.2013, якими заступника головного інженера ПАТ "Уманський завод "Мегомметр" ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема за використання води без дозволу на спец водокористування, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., який сплачено товариством у добровільному порядку (копія платіжного доручення № 3350 від 29.11.2013).

Внаслідок самовільного використання водних ресурсів, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області, згідно Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009, зареєстрованої в Мін'юсті України від 14.08.2009 за № 767/16783 (зі змінами), проведено розрахунок розміру збитків за самовільне використання поверхневої води на суму 198 893,88 грн. та внаслідок самовільного користування підземною водою на суму 1 363,58 грн., а всього на суму 200 257,46 грн.

Державною екологічною інспекцією у Черкаській області 17.04.2015 року на адресу відповідача направлено претензію № 09-14/17,18/ЮР про сплату до бюджету заподіяної державі шкоди.

Однак, відповідач завдані збитки не відшкодував, що і стало підставою для звернення позивача із даним позовом.

Відповідно до ст. 46 Водного кодексу України (надалі- ВК України) водокористування може бути двох видів загальне та спеціальне.

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб (ст. 48 ВК України ).

Стаття 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачає, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, на пільгових умовах.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п. 9 ч. 1 ст. 44 ВК України).

Відповідно до ч. 1, 3 та 6 статті 49 ВК України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу; видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за клопотанням водокористувача з обґрунтуванням потреби у воді, погодженим з державними органами водного господарства - в разі використання поверхневих вод, державними органами геології - в разі використання підземних вод та державними органами охорони здоров'я - в разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних; спеціальне водокористування є платним.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судовою колегією апеляційного господарського суду, що під час перевірки було встановлено відсутність у відповідача дозволу на спеціальне водокористування, оскільки дозвіл на спеціальне водокористування № 4КР5236-А14РК, виданий державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Черкаській області від 31.05.2011 діяв до 09.06.2013.

У листі Управління екології та природних ресурсів від 15.06.2017 вказано, що заяви та клопотання щодо видачі дозволу на спеціальне водокористування ПАТ "Уманський завод "Мегомметр" подавалися через дозвільний центр Черкаської ОДА з заявами від 14.11.2013 та 21.02.2014.

За результатами розгляду матеріалів листами Департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації від 05.12.2013 та від 27.02.2014 через дозвільний центр Черкаської ОДА повідомлялося підприємству про необхідність доопрацювати матеріали відповідно до наведених зауважень. За результатами розгляду повторного пакету документів дозвіл на спеціальне водокористування було видано ПАТ "Уманський завод "Мегомметр" 21.03.2014 з терміном дії з 21.03.2014 по 22.03.2019.

Факт відсутності у відповідача дозволу на спеціальне водокористування в період з 09.06.2013 до видачі нового дозволу та забору ним води в цей період підтверджено у відзиві на позовну заяву так і у поданій апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 110 ВК України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно -правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у, зокрема, порушенні правил спеціального водокористування.

Статтею 111 ВК України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства

За приписами ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягає компенсації в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища погіршення якості природних ресурсів.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 року за № 767/16783) затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (далі - Методика), яка встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів суб'єктами господарювання (фізичними і юридичними особами). Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства.

Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема, внаслідок самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 03.09.2013 у справі № 13/333-38/463-2012).

Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Вищого господарського суду від 22.11.2016 у справі № 914/1217/16 та від 28.02.2017 у справі № 922/2440/16.

В пункті 1.2. Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 N 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" із змінами вказано, що відповідно до статті 69 Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення цього законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення.

Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі зокрема самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води));

При цьому, вона містить окремий розділ IX, яким унормовано розрахунок розмірів збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)).

Пункт 9.1 цієї Методики закріплює формулу, за якою здійснюється відповідний розрахунок розміру відшкодування збитків.

У свою чергу п. 1.3 Методики передбачено, що вона встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів суб'єктами господарювання (фізичними і юридичними особами).

Згідно з п. п. 1.7 та 1.4 Методики самовільне водокористування - здійснення спеціального водокористування без наявності дозволу на нього; спеціальне водокористування - забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води для скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Ця Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства.

Відповідно до довідки від 12.03.2015 ПрАТ "Уманський завод "Мегомметр" за період з 09.06.2013 по 20.11.2013 використано поверхневої води із технічного ставу на р. Кам'янка в кількості 5 508 метрів куб. та підземної води із свердловини в кількості 38,4 метрів куб.

Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В пункті 1.6 названого вище роз'яснення N 02-5/744 від 27.06.2001 вказано, що вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (стаття 1166 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене та встановивши факт використання відповідачем використання поверхневої води із технічного ставу на р. Кам'янка за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що свідчить про порушення останнім вимог ст. ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України, що в силу ст. 111 Водного кодексу України, ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" " є підставою для відшкодування відповідачем заподіяних державі цим порушенням збитків в розмірі 200 257,46 грн., позаяк місцевий господарський суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Твердження відповідача про те, що реальної шкоди немає, судом першої інстанції було правомірно відхилено, оскільки в статті 68 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища" вказано про обов'язок підприємства відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у разі самовільного спеціального використання природних ресурсів, а самовільним водокористуванням за законом визнається здійснення спеціального водокористування без наявності дозволу на нього.

Стосовно заявлено клопотання відповідача про зменшення розміру шкоди на суму сплачених коштів за використання води, колегія суддів зазначає, що вказані відповідачем кошти сплачені зокрема КП "Уманьводоканал" як оплата за послуги водопостачання і не мають відношення до спеціального водокористування відповідача без відповідного дозволу.

Таким чином, місцевим господарським судом правомірно було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру шкоди на суму сплачених коштів за використання води.

Колегія суддів зазначає, що розподіл грошових коштів від стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, повинен здійснюватися з урахуванням приписів ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища та вимог п. 7 ч. 3 ст. 29, п 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, які визначають, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зараховуються до спеціального фонду місцевих бюджетів, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

У зв'язку з чим, заподіяні державі порушенням вимог природоохоронного законодавства збитки підлягають стягненню з відповідача з врахуванням відсоткового співвідношення: до спеціального фонду державного, обласного та місцевого бюджетів.

Колегія суддів здійснивши перерахунок розподілу грошових коштів до вищенаведених присів законодавства, вважає розрахунок, здійснений місцевим господарським судом арифметично правильним, відповідно до якого з відповідача підлягають стягненню 200 257,46 грн. збитків, завданих порушенням вимог природоохоронного законодавства шляхом стягнення 30% наведеної суми, що складає 60 077,24 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України, 50% наведеної суми, що складає 100 128,73 грн. до спеціального фонду бюджету м. Умані, Черкаської області та 20% наведеної суми, що складає 40 051,49 грн. до спеціального фонду бюджету Черкаської області.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд не приймає до уваги твердження відповідача, що зазначені в апеляційній скарзі стосовно порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, пояснень представників сторін, дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, що судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 44, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Уманський завод "Мегомметр" залишити без задоволення, рішення господарського суду Черкаської області від 04.07.2017 у справі № 925/560/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді М.Л. Яковлєв

Л.В. Чорна