номер провадження справи 35/137/16-15/95/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017 Справа № 908/3210/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, буд. 45-А

про стягнення коштів

Суддя Горохов І.С.

Секретар судового засідання Чернетенко А.С.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача ОСОБА_2, представник довіреність №14-84 від 14.04.2017;

ОСОБА_3, представник довіреність № 14-66 від 14.04.2017

від відповідача ОСОБА_4, представник довіреність б/н від 25.07.2017

Суть спору:

Розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ до відповідача ОСОБА_1 підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради, Запорізька область, м. Токмак про стягнення коштів.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.08.2017 порушено провадження у справі № 908/3210/16, присвоєно справі номер провадження 35/137/16-15/95/17, розгляд якої призначено на 16.08.2017. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного, повного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті.

В судовому засіданні за клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача у судовому засіданні надав письмові пояснення від 16.08.2017 на виконання вимог ухвали суду від 02.08.2017. В обґрунтування наданих пояснень зазначає, що самостійно позивач не вправі вносити до своєї фінансової звітності суми неустойки, інфляційних та відсотків, які підлягають списанню за законом 1730, оскільки це призведе до порушення ч. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, оскільки неможливо відобразити нараховані суми без узгодження з контрагентом, відносно якого здійснюється таке нарахування. На підставі рішення суду, яке набрало законної сили, позивач набуває право відобразити ці суми, що підлягають стягненню у бухгалтерському обліку. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача борг в сумі 4641,07 грн., у т. ч. пеню в сумі 1988,21 грн., 3% річних в розмірі 103,90 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 2548,96 грн.

Відповідач проти позову заперечив з наступних підстав: прострочення оплати за спожитий природний газ виникло внаслідок несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію всіма категоріям споживачів. Діючі тарифи не відповідають економічно обґрунтованим витратам. КП «Токмак теплоенергія» на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 «Про затвердження порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованими постачальниками природного газу», відкрито в уповноваженому банку АТ «Ощадбанк» спеціальні рахунки для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію від категорії: населення, бюджетні установи, інші споживачі. Положення вказаної постанови обмежують можливість розпорядження коштами, що надходять від споживачів за спожиті послуги та здійснювати погашення заборгованості за газ, яка утворилась через накопичення боргів споживачами за теплову енергію, залишки коштів, які перераховувались уповноваженим банком на рахунок відповідача, не вистачало навіть на сплату обовязкових платежів, зокрема податки, електроенергія, водопостачання, заробітна плата. Відповідно до п. 3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», який набрав чинності 30.11.2016 передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня),інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані проценти підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. КП «Токмак теплоенергія» погашено борг за поставлений природний газ у 2015 році по договору № 1010/15-РО-13 від 24.11.2014 року до набрання чинності Закону, тому, відповідно до положень п. 3 ст. 7 Закону, заявлені до стягнення позивачем, пеня у розмірі 1988,21 грн., 3% річних у розмірі 103,90 грн. та інфляційні втрати у сумі 2548,96 грн. не повинні бути нараховані.

Згідно з наказом Мінрегіонбуду № 142 від 08.06.2017 КП «Токмак теплоенергія» включено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

В переліку субєктів господарювання, які включаються до реєстру КП «Токмак теплоенергія» знаходиться під № 16 де також міститься інформація, що обсяг кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню згідно з Законом становить 8 461 827,45 грн., а обсяг нарахувань із сплати неустойки (штраф, пеня), а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, що утворилась в період до 01.07.2016 становить 6 626 441,14 грн.

Між сторонами підписано акт звіряння взаєморозрахунків з НАК «Нафтогаз Україна», який було додано до заяви до Мінрегіонбуду, де відображено та погоджено обома сторонами розмір заборгованості за спожитий природний газ та суми нарахованих неустойки, 3% річних та індексу інфляції. Заявлені позивачем суми неустойки, 3% річних, індексу інфляції не визнані КП «Токмак теплоенергія» та не погоджені обома сторонами, а також не враховані в акті звіряння взаємних розрахунків при звернення до Мінрегіонбуду, як заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до закону. Просить в позові відмовити.

В судовому засіданні 12.09.2017. справу розглянуто, на підставі ст. ст. 82-85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

24.11.2014 між ПАТ НАК Нафтогаз України (Продавець) та КП Токмак теплоенергія (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1010/15-РО-13 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору. Газ, що продається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається релігійними організаціями (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу, який відповідно до п. 3.4. Договору є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Згідно з п. 6.1 Договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У розділі 11 Договору Сторони визначили, що він набирає чинності з дати підписання його уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Позивачем свої обовязки за Договором протягом січня-березня, листопада-грудня 2015 року виконано та поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 30 819, 32 грн., що підтверджується актами-приймання передачі газу (а. с. 31-35).

Оскільки відповідачем свої зобовязання з оплати поставленого протягом спірного періоду природного газу виконано з порушенням передбаченого п. 6.1 Договору строку, ПАТ НАК Нафтогаз України звернулось до господарського суду з позовом до КП Токмак теплоенергія про стягнення з останнього 1988, 21 грн. пені, 103,90 грн. 3% річних та 2548,96 грн. інфляційних втрат.

Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 № 1730-VIII передбачено, що він визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

У ст. 1 Закону від 03.11.2016 № 1730-VIII визначено, що заборгованістю, яка підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), є, зокрема, кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно з ч. 3 ст. 7 цього Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Закон від 03.11.2016 № 1730-VIII набрав чинності 30.11.2016.

Відповідач за поставлений йому позивачем протягом спірного періоду природний газ розрахувався в січні 2016 року, що вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується, тобто до набрання чинності вказаним Законом (а. с. 37).

Відповідно до Статуту відповідача метою діяльності останнього є, зокрема, надання якісних послуг з централізованого опалення; згідно з рішенням Виконавчого комітету Токмацької міської ради № 151 від 31.05.2013 КП Токмак теплоенергія визначено виконавцем послуг з централізованого опалення на території м. Токмак; відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності КП Токмак теплоенергія є постачання пари, гарячої води, кондиційованого повітря; в матеріалах справи також наявні копії ліцензій, видних відповідачу, на здійснення господарської діяльності з постачання, транспортування, виробництва теплової енергії (а. с. 59-70).

З огляду на викладене, газ, який позивач поставив відповідачу протягом спірного періоду, використаний останнім для виробництва теплової енергії, як це передбачено п. 1.2 Договору та зазначено в актах приймання-передачі газу.

Згідно з наказом Мінрегіонбуду № 142 від 08.06.2017 КП «Токмак теплоенергія» включено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

В переліку субєктів господарювання, які включаються до реєстру КП «Токмак теплоенергія» знаходиться під № 16 де також міститься інформація, що обсяг кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню згідно з Законом становить 8 461 827,45 грн., а обсяг нарахувань із сплати неустойки (штраф, пеня), а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, що утворилась в період до 01.07.2016 становить 6 626 441,14 грн.

Закон від 03.11.2016 № 1730-VIII «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» набрав чинності 30.11.2016.

Як встановлено судом, відповідач за поставлений йому позивачем протягом спірного періоду природний газ розрахувався в січні 2016 року, що вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується, тобто до набрання чинності вказаним Законом.

Як свідчить конверт, який міститься в матеріалах справи (а. с. 48), позов ПАТ «НАК «Нафтобаз України» з додатками направлено до господарського суду Запорізької області 27.11.2016, порушено провадження у справі ухвалою суду від 02.12.2016. Тобто позов до суду надіслано до набрання чинності Законом від 03.11.2016 № 1730-VIII 30.11.2016.

Між сторонами підписано акт звіряння взаєморозрахунків з НАК «Нафтогаз Україна», який було додано до заяви до Мінрегіонбуду, де відображено та погоджено обома сторонами розмір заборгованості за спожитий природний газ та суми нарахованих неустойки, 3% річних та індексу інфляції. Заявлені позивачем суми неустойки, 3% річних, індексу інфляції не визнані КП «Токмак теплоенергія» та не погоджені обома сторонами, а також не враховані в акті звіряння взаємних розрахунків при звернення до Мінрегіонбуду, як заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до закону.

Таким чином між сторонами у справі існує спір щодо правомірності нарахування та заявлення до стягнення з відповідача коштів у сумі 4641,07 грн., у т. ч. пені в сумі 1988,21 грн., 3% річних в розмірі 103,90 грн., суми інфляційних втрат у розмірі 2548,96 грн., які нараховані на заборгованість погашену до набрання чинності Законом від 03.11.2016 № 1730-VIII та на час вирішення спору в суді не списана.

Відповідно до розяснення зазначеного в абзаці третьому підпункту 4.4 пункту 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18 припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Припинення провадження у справі у звязку із відсутнім предметом спору повязано із передумовами на яких ґрунтується право на судовий захист, яке закріплено у ст. 124 Конституції України.

По суті наведених норм для визнання предмету спору відсутнім необхідна наявність таких юридично значимих обставин: існування субєктивного матеріального права, порушення якого зумовлює виникнення у особи права на судовий захист та врегулювання матеріального правовідношення після звернення особи за судовим захистом.

Враховуючи викладене, на час подання позову у позивача існувало субєктивне матеріальне право, порушення якого зумовило виникнення в особи права на судовий захист, однак після звернення позивача до суду за судовим захистом врегулювання матеріального правовідногшення не відбулося, спір не припинив існування між сторонами у справі, предмет спору не відсутній.

Разом з тим, з урахуванням вище викладених вимог чинного законодавства України, суд вважає, що підстави для стягнення нарахованих та заявлених до стягнення пені, 3% річних, сум інфляційних втрат, однак не списаних відсутні.

У задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 Господарського процесуального кодексу України - 18 вересня 2017 року.

Суддя І. С. Горохов