ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

11.09.17 Справа № 921/255/16-г/7

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Кравчук Н.М.

Костів Т.С.

розглянув апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м. Івано-Франківськ б/н від 06.07.2017 р. (вх..№ЛАГС 01-05/4257/17 від 07.09.2017 р.)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 26.04.2017р.

у справі № 921/255/16-г/7

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м. Івано-Франківськ

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 м. Чортків Тернопільської області

про стягнення 129 600 грн. орендної плати

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 26.04.2017 р. відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Позивачем подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду.

Окрім цього, скаржник подав клопотання, в кому просить відновити строк для подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення отримав лише 02.07.2017 р.

Враховуючи те, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 р. було повернуто апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з підстав п. 3 ч.1 ст.97 ГПК України, а саме: з підстав відсутності доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, судом питання про відновлення строку для подання апеляційної скарги не розглядалось.

Дослідивши матеріалами справи, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Разом з цим, ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України встановлює можливість поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги. Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на оскарження, апеляційний суд має перевірити доводи, викладені у клопотанні та оцінити докази, надані скаржником на підтвердження об'єктивної неможливості своєчасного вчинення таких процесуальних дій, і, з урахуванням обставин пропуску строку, зробити мотивований висновок стосовно наявності або відсутності правових підстав для його відновлення.

При цьому, слід враховувати наскільки суттєво було пропущено встановлений законом строк, а також те, що необхідною умовою практичного здійснення заінтересованою стороною права на апеляційне оскарження рішення господарського суду першої інстанції є її обізнаність зі змістом оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно протоколу судового засідання від 26.04.2017 р. позивач - ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_4 були присутні в судовому засіданні під час оголошення вступної та резолютивної частин рішення суду.

При цьому, необхідно зазначити, що згідно ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

За змістом статті 87 ГПК надіслання повних рішень та ухвал сторонам, прокурору, третім особам, які були присутні в судовому засіданні, законом не передбачено (за винятком ухвали, в якій роз'яснюється рішення суду, що за змістом частини п'ятої статті 89 ГПК надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою, незалежно від присутності зазначених осіб у судовому засіданні).

Водночас ці сторони, прокурор, треті особи (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з частиною другою статті 22 ГПК знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень.

За обґрунтованим письмовим клопотанням учасника судового процесу, який був присутній в судовому засіданні, суд з урахуванням конкретних обставин справи може надіслати повне судове рішення відповідному учасникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Підставами для цього може бути, зокрема, знаходження (проживання) заявника не за місцем знаходження господарського суду або інші поважні причини, що перешкоджають отриманню копій судового рішення безпосередньо в суді (вказаної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові пленуму від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Як підтверджується листом господарського суду Тернопільської області від 22.06.2017 р., з 05.05.2017 р. (дата складення повного тексту рішення) до 20.06.2017 р. на адресу суду не надходили будь-які заяви чи клопотання позивача щодо видачі повного тексту рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, будучи обізнаним з результатом рішення суду, вправі був своєчасно звернутись до місцевого господарського суду про видачу повного тексту рішення чи про ознайомлення з матеріалами справи. При цьому, позивач не був позбавлений права ознайомитись з текстом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Львівський апеляційний господарський суд особливу увагу звертає на таке.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Справа «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 р., та «Трух проти України» (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003 р.). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що скаржник не скористався своїм правом на звернення до суду у строки встановлені процесуальним законодавством, колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність поважних причин пропуску скаржником строку для подання апеляційної скарги, а тому у задоволенні клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За викладених обставин та приймаючи до уваги невідповідність апеляційної скарги вимогам розділу ХІІ ГПК України, суд вважає за необхідне повернути її скаржнику без розгляду.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст.97 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

Львівський апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м. Івано-Франківськ про відновлення строку для подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м. Івано-Франківськ б/н від 06.07.2017 р. (вх..№ЛАГС 01-05/4257/17 від 07.09.2017 р.) та додані до неї матеріали на 14 арк. та конверт повернути скаржнику без розгляду.

3. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Кравчук Н.М.

Костів Т.С.