ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017р. Справа № 917/1289/17

За позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в особі Полтавського міського центру зайнятості, вул. Небесної Сотні, 91, м. Полтава, 36022

до Полтавського обласного санаторію для дітей з порушенням опорно-рухового апарату, вул. Садова, 26, м. Полтава, 36011

про стягнення 1016,86 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 04 від 10.01.2017р.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в особі Полтавського міського центру зайнятості (далі - позивач/ центр зайнятості) звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавського обласного санаторію для дітей з порушенням опорно-рухового апарату (далі - відповідач) про стягнення 1016,86грн. відшкодування на професійне навчання.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.08.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 07.09.2017р.

В судове засідання 07.09.2017р. представник відповідача не з'явився. Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, строк розгляду справи, встановлений ГПК України, закінчується, то справа розглядається без участі представника відповідача.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 07.09.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.06.2016p. гр. ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2В.) була зареєстрована у Полтавському міському центрі зайнятості, як шукаюча роботу. З 06.06.2016р. ОСОБА_2 було надано статус безробітної на підставі поданої заяви, а з 13.06.2016р. призначено виплату допомоги по безробіттю.

В період реєстрації у службі зайнятості, ОСОБА_2 виявила бажання пройти професійне навчання за професією «Комп'ютерні технології обліку з використанням програми « 1С:Бухгалтерія 8,2», про що подала заяву від 03.11.2016р.

03.11.2016р. між Полтавським міським центром зайнятості та ОСОБА_2 було укладено договір № 00001 про професійне навчання даної безробітної за професією «Комп'ютерні технології обліку з використанням програми « 1С:Бухгалтерія 8,2" в Полтавській державній аграрній академії у період з 04.11.2016р. по 01.12.2016р.

31.10.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 10100135 (далі - договір) на професійне навчання ОСОБА_2 під замовлення вказаного роботодавця.

Згідно підпункту 2.2 пункту 2 договору роботодавець зобов'язаний працевлаштувати безробітних згідно зі списком безробітних на працевлаштування, які пройшли професійне навчання, протягом 30 календарних днів після закінчення навчання.

Згідно додатку до договору «Список безробітних, які будуть працевлаштовані після завершення навчання» позивач направив на професійне навчання ОСОБА_2

01.12.2016р. ОСОБА_2 було завершено професійне навчання, що підтверджується наказом Полтавської державної аграрної академії № 1348-ст від 30.11.2016р.

02.12.2016р. ОСОБА_2 з'явилася на прийом до фахівця з питань зайнятості Полтавського міського центру зайнятості, що підтверджується графіком відвідувань центру зайнятості, в ході якого, фахівцем їй було видано направлення № 0002001 на працевлаштування на посаду бухгалтера в Полтавський обласний санаторій для дітей з порушенням опорно-рухового апарату.

08.12.2016р. ОСОБА_2 було надано корінець направлення на працевлаштування № 0002001 від 02.12.2016p., згідно якого, відповідачем було відмовлено їй в працевлаштуванні на посаду бухгалтера у зв'язку із скороченням відповідної посади.

Таким чином, відповідачем порушено положення підпункту 2.2 пункті 2 договору.

Згідно п.п. 3.2 п. 3 договору, у разі безпідставного невиконання зобов'язань, визначених договором, у тому числі дострокового розірвання договору роботодавець - Полтавський обласний санаторій для дітей з порушенням опорно-pyxoвого апарату відшкодовує Полтавському міському центру зайнятості суму витрат на професійні навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання безробітних.

На професійне навчання ОСОБА_2 позивачем було витрачено кошти у сумі 1016,86 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 28.12.2016р. писаним позивачем та Полтавською державною аграрною академією, рахунком-фактурою № 1061 від 28.12.2016р. Полтавської державної аграрної академії, а також випискою Управління Державного казначейства у м. Полтаві від 19.01.2017р. про оплату рахунку № 1061.

18.01.2017р. позивачем було винесено наказ № 10 про відшкодування відповідачем коштів, витрачених на професійне навчання гр. ОСОБА_2 Відповідний наказ направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 19.01.2017p., який отриманий відповідачем 23.01.2017р. Однак, грошові кошти відповідачем не відшкодовано.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 1016,86 грн. відшкодування на професійне навчання ОСОБА_2

При винесенні рішення суд входив з наступного:

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012р. № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI) професійне навчання зареєстрованих безробітних організовується територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на замовлення роботодавця або для самозайнятості, провадження підприємницької діяльності з урахуванням побажань безробітних і здійснюється у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону № 5067-VI організація професійного навчання безробітних здійснюється територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудові міграції, на договірних засадах з безробітними, роботодавцями, навчальними закладами) порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державі політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Роботодавці - замовники кадрів беруть участь у визначенні змісту навчання, кваліфікаційній атестації безробітних, надають робочі місця для їх виробничого навчання, виробничої практики або стажування.

Відповідно до абзацу 3 п. 6.4 Розділу VI Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації безробітних, що затверджений наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013p. № 318/655 у разі безпідставного невиконання зобов'язань, визначених договором, роботодавець відшкодовує територіальному органу загальну суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконанні або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", в зв'язку з цим судовий збір стягується з відповідача в дохід бюджету.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Полтавського обласного санаторію для дітей з порушенням опорно-рухового апарату (вул. Садова, 26, м. Полтава, 36011, ) на користь Полтавського міського центру зайнятості (вул. Небесної Сотні, 91, м. Полтава, 36022, ) 1016 грн. 86 коп. відшкодування на професійне навчання.

3. Стягнути з Полтавського обласного санаторію для дітей з порушенням опорно-рухового апарату (вул. Садова, 26, м. Полтава, 36011, ) в дохід Державного бюджету (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106; код отримувача за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 1600 грн. 00 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.09.2017р.

Суддя О.С. Семчук