ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 вересня 2017 р. Справа № 902/1583/15

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали заяви Підприємства "Гассіб" з іноземними інвестиціями № б/н. від 17.08.2017р. про розстрочку виконання рішення суду в справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик" (вул.1-го Травня, 158, м. Вінниця, 21020)

до: Підприємства "Гассіб" з іноземною інвестицією (вул.Свердлова, б.28, м. Вінниця, 21100)

про стягнення заборгованості по кредиту

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.

представники сторін

ПАТ "КБ "Хрещатик" - ОСОБА_1, представник за довіреністю;

ПІІ "Гассіб" ОСОБА_2 , представник за довіреністю.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Вінницької області від 24.11.2016р. позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик" задоволено повністю. Ухвалено:

- стягнути з Підприємства "Гассіб" з іноземною інвестицією на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" заборгованість за генеральний кредитним договором №06/12 від 27 лютого 2012 року в тому числі: За кредитним договором №06/12-6 від 20.12.2013 року: Кредит у сумі 2 984 500 доларів США; Відсотки за користування Кредитом у сумі 148 534,43 доларів США; Пеню за прострочення повернення кредиту в сумі 10 215 885,39 грн.; Пеню за прострочення сплати відсотків 307116,42 грн.; Комісію в розмірі 202257,57 грн.; Пеню за прострочення сплати комісії 17 463,22 грн.;

- стягнути з Підприємства "Гассіб" з іноземною інвестицією на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" заборгованість за генеральний кредитним договором №06/12 від 27 лютого 2012 року в тому числі: за кредитним договором №06/12-7 від 21.08.2014 року: Кредит у сумі 375 000 доларів США; Відсотки за користування Кредитом у сумі 18 663,01 доларів США; Пеню за прострочення повернення кредиту в сумі 1 289 328,70 грн.; Пеню за прострочення сплати відсотків 38588,48грн.; Комісію в розмірі 46 206,49 грн.; Пеню за прострочення сплати комісії 3 992,01 грн.;

- стягнути з Підприємства "Гассіб" з іноземною інвестицією на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" заборгованість за генеральний кредитним договором №06/12 від 27 лютого 2012 року в тому числі: за кредитним договором №06/12-8 від 21.08.2014 року: кредит у сумі 600 000 доларів США; Відсотки за користування Кредитом у сумі 29744,46 доларів США; Пеню за прострочення повернення кредиту в сумі 2 053 271,67 грн.; Пеню за прострочення сплати відсотків 61363,58 грн.; Комісію в розмірі 73 704,34 грн.; Пеню за прострочення сплати комісії 6 349,59 грн.;

- стягнути з Підприємства "Гассіб" з іноземною інвестицією на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" 182700,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

На виконання вказаного рішення судом 12.12.2016 р. видано відповідні накази.

29.08.2017 р. до суду надійшла заява Підприємства "Гассіб" з іноземними інвестиціями № б/н. від 17.08.2017р. про розстрочку виконання рішення суду в справі №902/1583/15 строком на 48 місяців сплачуючи заборгованість рівними частками щомісячно.

В обґрунтування заяви боржник, посилається на те, що підприємство знаходиться у складному фінансовому становищі, оскільки падіння обсягів продажів в 2015-2017 роках в доларах США порівняно із 2013-2014 роками становить 4-6 разів. У боржника відсутні кошти та майно для виконання рішення суду в повному обсязі. Також, при примусовому виконанні рішення у товариства виникне загроза банкрутства, однак, товариство прогнозує, що при належній організації бізнес-процесу воно зможе протягом декількох років відновити та наростити темп виробництва для отримання прибутку, достатнього для погашення заборгованості. До заяви про розстрочку відповідач не надав жодного доказу.

З метою з'ясування обставин наведених в заяві, ухвалою від 31.08.2017 року призначено її до розгляду в судовому засіданні на 11.09.2017 року та витребувано від сторін необхідні для розгляду заяви докази.

11.09.2017 року від представника позивача до суду надійшли заперечення на заяву про розстрочку, в яких зазначено, що банк заперечує в розстроченні боргу, оскільки боржником жодних розрахунків згідно рішення суду не проводилось, доказів на підтвердження обставин викладених в заяві не надано, крім того банк перебуває у стані ліквідації, а розстрочка виконання судового рішення спричинить неможливість оперативного задоволення вимог кредиторів.

На визначену судом дату зявились представники сторін.

В судовому засіданні представник заявника (боржника) клопотав про надання додаткового часу для подачі витребуваних ухвалою суду документів.

Суд оголосив перерву в судовому засіданні в межах дня.

Під час перерви до суду від представника заявника (боржника) надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме Аудиторська довідка від 08.09.2017 року, розрахунок прогнозованих грошових потоків на 2017-2021 роки, чисельні контракти з іноземними контрагентами, звіти про фінансові результати за 2017 та минулі роки.

Розглянувши заяву Підприємства "Гассіб" з іноземними інвестиціями № б/н. від 17.08.2017р. про розстрочку виконання рішення суду, заслухавши представників сторін суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Суд бере до уваги те, що п. 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд". Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.04 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із змінами і доповненнями), підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В зв'язку з тим, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суд в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, враховує закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, не своєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача.

Положеннями ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Зазначені докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

З огляду на те, що нормами чинного ГПК України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість чи ускладнення виконання рішення, тому суд оцінює докази, які підтверджують такі обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Суд вважає, що сам по собі важкий фінансовий стан, в розумінні ст. 121 ГПК України, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для розстрочки виконання рішення суду, адже їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності суб'єкта господарювання (відповідача) і суд не встановив, що ці обставини були утворені з об'єктивних та незалежних від відповідача обставин.

Звертаючись із даною заявою боржник посилається на складне матеріальне становище, на соціально-політичну ситуацію в країні та зазначає, що одномоментне виконання судового рішення призведе до паралічу його господарської діяльності, загрози оголошення його банкрутом.

При цьому, дані обставини не можна розцінювати, як виняткові, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Заявник вказує, що одномоментне стягнення присудженої заборгованості може призвести до банкрутства та просить розстрочити стягнення суми заборгованості на 48 місяців (4 роки) рівними частками. Посилається на звіт про фактичні результати виконання завдання з узгоджених процедур щодо аналізу фінансової звітності підприємства. Заявником не надано банківських виписок про розмір грошових коштів на рахунках. Відповідачем не подано доказів того, які ним вжито і які вживаються заходи по нарощуванню темпів виробництва для отримання прибутку і погашення заборгованості, як не доведено і реальності виконання рішення суду при наданні розстрочки. При цьому з моменту набрання рішенням законної сили боржником не проведено жодних, навіть часткових розрахунків, що свідчило б про його наміри погасити заборгованість.

Крім того судом враховується, що на підставі рішення Правління Національного Банку України від 02.06.2016 року № 46-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято Рішення від 03.06.2016 року №913 Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку, на підставі цих рішень було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" та призначенго уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" по 05.06.2017 року

В подальшому виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" та повноваження ліквідатора до 05.06.2018 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Судом враховано, що під час ліквідації Банку, формування ліквідаційної маси має бути здійснено згідно норм спеціального Закону Про систему гарантування вкладів фізичних осіб в максимально короткі строки, що буде неможливим у разі розстрочки виконання рішення суду. Фактичне часткове виконання рішення при таких обставинах порушує основи судового рішення, яке ухвалено іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права.

Зважаючи на зазначене та те, що позивач перебуває у процедурі ліквідації Банку, розстрочка виконання рішення суду призведе до надання переваг відповідачу в порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав.

Крім того, строк на ліквідацію банка закінчується 05.06.2018 року, через 9 місяців, а боржник просить розстрочити виконання рішення на 48 місяців, що суперечить положенням ч. 5 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" де зазначено, що реструктуризація кредитної заборгованості може бути встановлено на строк, що не перевищує строк ліквідації банку.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що заявником не подано належних доказів на обґрунтування розстрочки виконання рішення суду, не підтверджено жодних обставин, які б перешкоджали чи унеможливлювали виконання рішення суду, наведені у заяві про розстрочку виконання рішення суду обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду, а відтак суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви заявника та розстрочення виконання судового рішення у справі №902/1583/15.

Керуючись ст.ст.86,121 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Підприємства "Гассіб" з іноземними інвестиціями № б/н. від 17.08.2017р. про розстрочку виконання рішення суду в справі №902/1583/15 на 48 місяців рівними частками - відмовити повністю.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи