РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р. Справа № 906/169/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Мельник О.В. ,

судді Маціщук А.В.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Коростенський завод теплотехнічного обладнання" на рішення господарського суду Житомирської області від 13.05.17р. у справі №906/169/17 (суддя Машевська О.П.)

за позовом приватного підприємства "Екоресурси Волинь" (с. Коршів, Луцький район, Волинська область)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Коростенський завод теплотехнічного обладнання" (м. Коростень, Житомирської області)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - комунального підприємства "Інформаційно-аналітичний центр "Волиньенергософт" (м. Луцьк)

про зобов'язання спростування недостовірної інформації в листі від 05.01.2017р. та стягнення 100000 грн. шкоди

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, представник за довіреністю від 22.02.2017р.б/н;

відповідача - ОСОБА_2, представник за довіреністю від 04.09.2017р. №04-02/09; ОСОБА_3, представник за довіреністю від 04.09.2017р. №04-01/09;

третьої особи - не з'явився;

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Екоресурси Волинь" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Коростенський завод теплотехнічного обладнання" про зобов'язання спростувати недостовірну інформацію в листі від 05.01.2017р. та стягнення 100000 грн. шкоди.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 13.05.17р. у справі №906/169/17 позов задоволено частково; визнано такою, що викладена неправдиво наступна інформація: " ...підприємство ПП "Екоресурси Волинь" Луцький р-н, с. Коршів, вул. Л.Українки, 82 незаконно отримало від нашого підприємства технічну документацію для проведення тендерних закупівель:", поширена у листі товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Коростенський завод теплотехнічного обладнання" за № 3 від 05.01.2017р., адресованому прокурору Волинської області, директору Національного антикорупційного бюро України та комунальному підприємству "Інформаційно-аналітичний центр "Волиньенергософт"; зобовязано товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Коростенський завод теплотехнічного обладнання" спростувати викладену неправдиво інформацію про приватне підприємство "Екоресурси Волинь" шляхом надіслання комунальному підприємству "Інформаційно-аналітичний центр "Волиньенергософт" листа про це не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням з даної справи законної сили; врешті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Коростенський завод теплотехнічного обладнання" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи. Скаржник зазначає, що інформацію викладену в листі від 05.01.2017р. не можна розцінювати як поширення відомостей, що порочать честь, гідність чи ділову репутацію позивача, оскільки лист направлений до правоохоронних органів та комунального підприємства "Інформаційно-аналітичний центр "Волиньенергософт", як замовнику тендеру, розпоряднику та одержувачу бюджетних коштів, як передбачено нормами чинного законодавства.

Приватне підприємство "Екоресурси Волинь" подало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 25936/17 від 06.09.2017р. ) в якому позивач заперечує доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2017р. визначено колегію суддів для розгляду справи № 906/169/17 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В., суддя Грязнов В.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.06.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 10.07.2017р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Грязнова В.В. та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді - доповідача) у справі, призначено повторний автоматизований розподіл справи №906/169/17.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2017р. визначено колегію суддів для розгляду справи № 906/169/17 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Маціщук А.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.07.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.07.2017р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п'ятнадцять днів, розгляд апеляційної скарги відкладено.

Представники відповідача в судовому засіданні 06.09.2017р. підтримали доводи апеляційної скарги, просять її задоволити рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні 06.09.2017р. заперечив доводи апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи в судове засідання 06.09.2017р. не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.101 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши надану судом першої інстанції оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, 05.01.2017р. товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Коростенський завод теплотехнічного обладнання" надіслало лист трьом адресатам: прокурору Волинської області, директору Національного антикорупційного бюро України та комунальному підприємству ІАЦ "Волиньенергософт" про наступне:

"03.01.2016р. (судом встановлено-допущено описку у році) нам стало відомо, що підприємство ПП "Екоререрси Волинь" Луцький р-н, с.Коршів, вул. Л. Українки, 82 незаконно отримало від нашого підприємства технічну документацію для проведення тендерних закупівель :"Капітальне будівництво теплогенератора модульного транспортабельного 3200 кВт на пелеті для забезпечення тепловою енергією і гарячим водопостачанням Волинської обласної лікарні" та "Капітальне будівництво теплогенератора модульного транспортабельного 3200 кВт на пелеті для забезпечення тепловою енергією і гарячим водопостачанням Волинського обласного дитячого територіального медичного об'єднання". Після визначення цього підприємства переможцем, нашим підприємством був виготовлений теплогенератор модульний транспортабельний ТМ-Т-3000-Т потужністю 3,2 МВт в термін до 10.12.2016р. Вартість якого складала 1 640 800 грн. з ПДВ, що був зазначений в тендерній документації ПП "Екорерурси Волинь" аж за 2007279,25 без ПДВ. З невідомих причин директор зазначеного ПП Роман Дудчик 03.12.2016р. запропонував вказати в видатковій накладній завищену вартість нашого обладнання та пропонував відвантажити йому розукомплектований теплогенератор. На що він отримав відмову.

Просимо прийняти міри по анулюванню наданих нами на проведення тендеру документів, так як нам стало відомо, що по вищезазначеним об'єктам ведеться незаконне будівництво, а на деяких з табличок на обладнання вказане наше найменування продукції під абревіатурою ТМ (фото таблички надаємо)" (а.с. 10).

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача спростувати недостовірну інформацію в листі від 05.01.2017р. шляхом надіслання листа комунальному підприємству "Інформаційно-аналітичний центр "Волиньенергософт" та стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 100000 грн., яка заподіяна діловій репутації позивача поширенням недостовірної інформації.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що інформація в листі про незаконність отримання технічної документації є недостовірною, оскільки позивач ніколи не отримував від відповідача ніяку технічну документацію, а також між сторонами немає жодного укладеного договору, який може підтвердити їх будь-які взаємовідносини; інформація про пропозицію завищити вартість обладнання є недостовірною, оскільки позивач не отримував від відповідача вищевказаний теплогенератор і ніяких видаткових накладних з завищеною ціною також не існує.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГК України дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

В п. 8 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" зазначено, що за змістом приписів статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

Відповідно до ст. 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (абз. 4 ст. 1 Закону України "Про інформацію").

Згідно із ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Статтею 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства суб'єкт господарювання має право вимагати спростування поширених у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з ним чи його діяльністю, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації.

Як встановлено апеляційним судом, відповідач в листі зазначив, що після визнання позивача переможцем, відповідачем був виготовлений теплогенератор модульний транспортабельний ТМ-Т-3000-Т потужністю 3,2 МВт в термін до 10.12.2016р., просить прийняти міри по анулюванню наданих ним на проведення тендеру документів.

Таким чином, зі змісту листа вбачається, що відповідач самостійно надав позивачу документи для тендеру, тому беручи до уваги негативний характер розповсюдженої інформації, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що висвітлена відповідачем інформація є висновком останнього, що не відповідає дійсності, у зв'язку з чим вмотивовано задовольнив позовні вимоги в частині визнання недостовірною інформацію про незаконність отримання позивачем технічної документації.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи позивача, що позивач ніколи не отримував від відповідача технічну документацію, а також, що між сторонами немає жодного укладеного договору, який може підтвердити їх будь-які взаємовідносини, оскільки апеляційним судом встановлено, що у наданому третій особі технічному завданні (додаток № 5) позивач посилався на технічну документацію відповідача та надав її третій особі для участі у тендерній закупівлі, засвідчивши її копію власноруч та скріпивши печаткою юридичної особи. Окрім того, укладений між сторонами 12.09.16р. договір поставки №96 доводить наявність договірних відносин між сторонами.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо розповсюдження відповідачем інформації про пропозицію позивача завищити вартість обладнання, апеляційний суд зазначає, що Законом України N1170-VII від 27.03.2014р. (набув чинності 19.04.2014р.) виключена ч. 3 ст. 277 ЦК України, якою визначалося, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежне.

Отже, позивач, який звертається до суду з позовом у даній справі має довести недостовірність інформації в загальному порядку, відповідно до вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України.

Так, матеріалами справи підтверджується, що тендерна документація третьої особи передбачала для учасників закупівлі умову не тільки подати відомості на конкретну торговельну марку чи фірму, патент, конструкцію або тип у найменуваннях за предметом закупівлі, джерело його походження або виробника, але й зазначити у тендерній пропозиції обсяг та вартість всіх видів робіт, зазначених у кошторисі (додаток 7), включаючи вартість матеріалів, необхідних для виконання цих робіт. При цьому, вартість товарів, необхідних для виконання закупівлі, відповідно до їх переліку і вимог до них, що можуть бути приведені у кошторисі має бути визначена чітко та остаточно без будь-яких посилань, обмежень або застережень.

Як встановлено апеляційним судом, позивач надав третій особі кошторис (додаток 7 тендерної документації), у якому вартість теплогенератора модульного транспортабельного ТМ -Т-3000-Т (торговельна марка відповідача) зазначена на рівні 2 007 279 грн. в цінах станом на 12.11.2016р. Разом з тим, відповідач до матеріалів справи надав докази того, що вартість теплогенератора модульного транспортабельного ТМ -Т-3000-Т починаючи з 01.06.2016р. не змінювалась та становила 1 080 000 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не довів, відповідно до вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України, недостовірності поширеної у листі інформації про пропозицію позивача завищити вартість обладнання. Разом з тим, відповідач довів суду, що вартість теплогенератора модульного транспортабельного ТМ -Т-3000-Т не змінювалась з 01.06.2016р., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ст. 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами заподіяння йому моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. внаслідок поширення інформації в листі від 05.01.17р. щодо незаконності отримання технічної документації. Посилання позивача на те, що у листі відповідач фактично заявив про вчинення ним злочину ( ст. 191 КК України) у зв'язку з чим підприємство в подальшому понесло збитки не заслуговує на увагу, оскільки юридичний факт понесення збитків не підтверджений будь-яким засобом доказування.

Апеляційний суд звертає увагу скаржника, що у випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку має місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

В рішенні Конституційного суду України від 10.04.2003 №8-рп/2003 зазначено, що звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення за змістом ч.1 ст. 7 Цивільного кодексу не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам посадової чи службової особи правоохоронного органу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що позивач не вимагає від відповідача спростування інформації шляхом надіслання відповідного листа прокурору Волинської області та директору Національного антикорупційного бюро України. Предметом даного позову є вимога позивача спростувати інформацію шляхом надіслання листа третій особі, яка, як вірно встановлено судом першої інстанції, є самостійним адресатом інформації у листі від 05.01.2017р.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача, що лист, адресований третій особі є скаргою поданою в рамках Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки ст. 18 даного Закону унормовано порядок оскарження процедур закупівлі, що відповідачем дотримано не було (це стосується форми скарги, змісту, строків подання, тощо).

Не заслуговують на увагу доводи відповідача, що на його думку зумовили написання листа від 05.01.2017р. та зводяться до того, що позивач виконав підрядні роботи за договором підряду №04/12-16 від 05.12.2016р., а саме "капітальне будівництво теплогенератора модульного транспортабельного 3200 кВт на пелеті для забезпечення тепловою енергією і гарячим водопостачанням Волинської обласної клінічної лікарні" та встановив на даному об`єкті котли іншого виробника, використовуючи при цьому технічну документацію на котли відповідача.

Дані доводи спростовуються висновками суду, зробленими при вирішенні спору між приватним підприємством "Екоресурси Волинь" та комунальним підприємством Інформаційно-аналітичний центр "Волиньенергософт" про стягнення 1613649,31 грн. заборгованості за виконані підрядні роботи за договором підряду № 04/12-16 від 05.12.2016р. у справі №903/245/17.

Так, в описовій частині постанови Рівненського апеляційного господарського суду відмічено, що у висновку №678-НУВПГ комплексного експертного дослідження судово-будівельно-технічних експертиз, складеного 03.04.2017р., надано відповідь експертом на запитання чотири: чи відповідають твердопаливні водогрійні котли "ARDENZ TM 1500" виробництва "Броварського заводу комунального обладнання" вимогам технічного завдання, та НПАОП 0.00-1.26-96 "Про затвердження Правил будови та безпечної експлуатації парових котлів, що працюють під тиском не більше 0,07 Мпа (0,7 кгс/см 2), водогрійних котлів та водопідігрівачів з температурою води не вище 115 С", та чи можуть використовуватись як "еквівалент" котлам "1500 Comfort LM" потужністю 1450 кВт (6 бар) "Коростенського заводу теплотехнічного обладнання" вказаних в технічному завданні, без погіршення якісних характеристик КУМ в цілому?

Твердопаливні водогрійні котли "ARDENZ TM 1500" виробництва "Броварського заводу комунального обладнання» відповідають вимогам технічного завдання, та НПАОП 0.00-1.26-96 "Про затвердження Правил будови та безпечної експлуатації парових котлів, що працюють під тиском не більше 0,07 Мпа (0,7 кгс/см 2), водогрійних котлів та водопідігрівачів з температурою води не вище 115 С".

Твердопаливні водогрійні котли "ARDENZ TM 1500" виробництва "Броварського заводу комунального обладнання" можуть використовуватися як "еквівалент" котлам "1500 Comfort LM" потужністю 1450 кВт (6 бар) "Коростенського заводу теплотехнічного обладнання" вказаних в технічному завданні, без погіршення якісних характеристик КУМ в цілому.

Тобто судом при вирішенні спору у справі №903/245/17 було встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено і підписано додаткову угоду № 2 від 28.04.2017р., якою змінено найменування робіт на "капітальне будівництво теплогенератора модульного 3000 кВт на пелеті для забезпечення тепловою енергією і гарячим водопостачанням Волинської обласної клінічної лікарні" (код ДК 021:2015-021:2015-41.00.4 Будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточний ремонти); узгоджено нову ціну договору - 2 647 149,31 грн. у т.ч. ПДВ та кінцевий термін виконання робіт 20.06.2017р.

Таким чином, доводи скаржника не беруться до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки їм була надана правильна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду. Судовою колегією не встановлено порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Коростенський завод теплотехнічного обладнання" на рішення господарського суду Житомирської області від 13.05.17р. у справі №906/169/17 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Маціщук А.В.