ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2017 р. Справа № 911/995/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фармюніон БСВ Девелопмент, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фарм Ко, Київська обл., с. Софіївська Борщагівка

про стягнення 718 330 грн. 26 коп.

Суддя Мальована Л.Я.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1 (дов. №136 від 24.04.17);

відповідача не зявився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 718 330 грн. 26 коп. за поставлений товар по договору № 34 від 26.01.17 р.

26.04.17 р. через загальний відділ суду представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1 447 774 грн. 48 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Подана заява підлягає судом задоволенню.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач 26.04.2017 року подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову повіністю.

На день розгляду справи представник відповідача в засідання суду не зявився, хоча про місце і час розгляду справи був належним чином повідомлений судом, подав до загального відділу суду клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з участю представника в судовому засіданні по іншій справі, яке судом відхилено з таких підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обовязок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

30.05.2017 через канцелярію суду відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко", подав зустрічну позовну заяву до товариства з обмеженою відповідальністю Фармюніон БСВ Девелопмент про визнання недійсним Договору поставки № 34 від 26.01.2017 року, який прийнято судом для спільного розгляду з первісним позовом відповідно до ст. 60 ГПК України

Враховуючи те, що незявлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

26.01.2017 року між ТОВ «Фармюніон БСВ Девелопмент» та ТОВ «Фрам Ко» було укладено договір поставки № 34, відповідно до умов якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти та передавати у власність покупця: лікарські засоби та/або дієтичні добавки (в подальшому - Товар) протягом строку дії Договору відповідно до видаткових накладних, які є невідємними частинами цього Договору, а Покупець зобов'язується приймати товар та оплачувати його на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 5.2. договору ціна на кожну поставку визначається відповідною накладною і є незмінною. З обставин, незалежних від Постачальника (зміни економічної політики держави, коливання курсу валют, інфляційні процеси), ціни можуть коригуватися, що відповідно узгоджується Сторонами.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що покупець здійснює оплату за поставлений Товар не пізніше 30 календарних днів з дати поставки Товару, за кожну партію Товару окремо, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в даному Договорі.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товари на загальну суму 2 154 852 грн. 32 коп., що підтверджується видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи, проте відповідач свої обовязки щодо оплати поставленого товару належним чином не виконав, в звязку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 1 447 774 грн. 48 коп., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 1 447 774 грн. 48 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Відповідач проти первісного позову заперечив, подавши зустрічний позов про визнання недійсним Договору поставки № 34 від 26.01.2017 року.

Суд, розглянувши докази наявні в матеріалах справи, а також заслухавши пояснення представника позивача, встановив, що позовні вимоги по зустрічному позову не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач за зустрічним позовом, як на підставу заявленого позову, посилається на відсутність у спірному договорі істотних умов, а саме: предмета, його кількості і ціни, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Як слідує зі змісту спірного договору, а саме п. 1.1 відповідного правочину, сторони погодили найменування, ціни, кількість, асортимент товару, що поставляється постачальником покупцю по даному договору, обговорюються в видаткових накладних, які погоджуються сторонами перед поставкою та є невідємною частиною договору.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до наявних в матеріалах справи видаткових накладних ТОВ «Фармюніон БСВ Девелопмент» передано, а ТОВ «Фрам Ко» прийнято товар у кількості та за ціною, що визначені у вищенаведених накладних.

З огляду вищезазначеного, оскільки спірний договір та первинні документи, що посвідчують виконання такого договору, містять, зокрема, відомості щодо предмету купівлі-продажу - найменування товару, його кількості та ціни, суд дійшов висновку про необґрунтованість посилань позивача за зустрічним позовом на недійсність спірного договору поставки з огляду на відсутність у ньому істотних умов.

Приписами ст.ст. 32-36 ГПК України унормовано, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Однак, належних та допустимих доказів, що підтверджували б викладенні у зустрічному позові обставини не надано.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки позивачем за зустрічним позовом не доведено належними та допустимими доказами покладених в основу обґрунтування позову обставин, наявність яких є необхідною умовою для визнання правочину недійсним з підстав ст. 203 та ст. 215 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної вимоги ТОВ "Фрам Ко" про визнання Договору поставки № 34 від 26.01.2017 року недійсним.

Витрати по сплаті судового збору за первісним позовом, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача за первісним позовом.

Витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються судом на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити повністю.

2. В позовних вимогах за зустрічним позовом відмовити в повному обсязі.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 114, код 39443405) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармюніон БСВ Девелопмент» (03150, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 7, оф. 160, код 38282649) 1 477 774 (один мільйон чотириста сімдесят сім тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 48 коп. боргу, 22 166 (двадцять дві тисячі сто шістдесят шість) грн. 65 коп. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Л.Я. Мальована