ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"15" вересня 2017 р. № 925/1159/17

Суддя Господарського суду Черкаської області Дорошенко М.В., розглянувши матеріали за позовом публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю ПФ Перше Травня про стягнення 262365429 грн. 96 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ПФ Перше Травня про стягнення 262365429 грн. 96 коп. заборгованості за кредитним договором від 06.11.2013 №144-2013.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви мають додаватися документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ст. 5 Закону України Про судовий збір ні позивач, ні уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не звільнені від сплати судового збору.

З позовною заявою позивач не подав до господарського суду доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі.

Разом з тим, з позовною заявою позивач подав до господарського суду клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач вказав на його важке фінансове становище та відсутність можливості сплатити судовий збір, що підтверджується постановою Національного банку України від 19.03.2015 №188 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1, а також рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 №63 Про початок процедури ліквідації ПАТ ВіЕйБіБанк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку та від 22.02.2016 №213 Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ ВіЕйБіБанк та делегування повноважень ліквідатора.

При цьому позивач з позовом не подав господарському суду доказів на підтвердження його майнового стану, оскільки вважає, що обставини його неплатоспроможності та його важкого фінансового становища є загальновідомими, тому не потребують доказуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Пленум Вищого господарського суду України Відповідно у п 3.1 своєї постанови від 21.02.2013 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України розяснив, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір можливість відстрочення судом сплати судового збору повязує не з неплатоспроможністю позивача, а з його майновим станом.

Поняття неплатоспроможність банку у розумінні Законів України Про банки і банківську діяльність та Про систему гарантування вкладів фізичних осіб не є тотожним поняттю майновий стан особи у розумінні Закону України Про судовий збір, оскільки віднесення позивача, як банку, до категорії неплатоспроможних і початок процедури його ліквідації не означають, що у позивача на момент подання ним позову не могло бути і фактично не було коштів для сплати судового збору, тобто що його майновий стан перешкоджав сплаті судового збору.

Отже, позивач крім доказів віднесення його до категорії неплатоспроможних і початку його ліквідації повинен був надати господарському суду докази на підтвердження того, що на момент подання позову його майновий стан перешкоджав сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі. Проте позивач таких доказів до господарського суду не подав.

Таким чином, приведені позивачем у клопотанні про відстрочення сплати судового збору доводи щодо його майнового стану є бездоказовими (не підтверджені доказами), що унеможливлює задоволення цього клопотання.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Отож позовна заява та додані до них документи підлягають поверненню позивачу без розгляду через неподання позивачем доказів сплати судового збору в установленому розмірі.

Частина 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, що у свою чергу означає про відсутність перешкод у доступі позивачу до суду.

На підставі викладеного, керуючись п. 4, ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Повернути публічному акціонерному товариству Всеукраїнський ОСОБА_1 позовну заяву та додані до них документи без розгляду.

Ця ухвала може бути оскаржена.

Суддя Дорошенко М.В.