ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 вересня 2017 р. Справа № 903/551/17

за позовом Агрофірми Світанок-сервіс у формі ПрАТ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

ОСОБА_1 державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. від 31.07.2017 р.)

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. від 01.09.2016 р.)

від третьої особи: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

В судовому засіданні 11.09.2017р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Агрофірма Світанок-сервіс у формі ПрАТ звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: сої загальною вагою після збирання врожаю 25 645 кг.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

Постановою господарського суду Волинської області від 09.03.2016 р. у справі № 903/75/16 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру щодо АФ Світанок-Сервіс, ліквідатором призначено ОСОБА_4

В межах виконання заходів ліквідаційної процедури встановлено ряд фактів та обставин, що свідчать про протиправне заволодіння майном АФ Світанок-Сервіс.

В провадженні ОСОБА_1 ДВС Луцького РУЮ знаходились матеріали виконавчого провадження по стягненню коштів з позивача.

В межах здійснення заходів примусового стягнення коштів державним виконавцем згідно акту опису й арешту майна від 29.10.2015 р. здійснено арешт, опис майна (посіви сої) площею 67,46 га.

Арештоване майно передане на відповідальне зберігання ОСОБА_5 працівнику ТОВ Волинь-зерно-продукт.

В подальшому арештоване майно, яке перебувало на відповідальному зберіганні, було обмолочено та вирощену продукцію вивезено.

Передане на відповідальне зберігання майно (посіви сої) згідно документів залишається на відповідальному зберіганні в ОСОБА_5 Документи про вилучення майна з відповідального зберігання не оформлялись.

Відповідно, ОСОБА_5, будучи відповідальною за збереження майна особою, допустив обмолот посівів з вивезенням продукції.

Не зважаючи на здійснення протиправного обмолоту описаного й арештованого майна, зокрема обмолот майна без вилучення його з відповідального зберігання, отримана продукція не передана ліквідатору АФ Світанок-Сервіс.

За наслідками розгляду відповідної заяви ліквідатора товариства Луцьким РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області повідомлено ТОВ Волинь-зерно-продукт про необхідність врегулювання передачі ліквідатору майна.

Разом з тим, на лист ліквідатора про повернення майна, ОСОБА_5 повідомив про відсутність на зберіганні майна товариства.

В додаткових поясненнях від 01.08.2017 р. позивач повідомив, що в провадженні ОСОБА_1 ДВС Луцького районного управління юстиції (на даний час Луцький районний ВДВС) знаходились матеріали виконавчого провадження по стягненню коштів з АФ Світанок- Сервіс.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження встановлено належність АФ Світанок-Сервіс описаного майна (посіви сої) площею 67,46 га. Зазначена належність встановлена згідно запитів щодо землекористування, на яких знаходились посіви.

Також, згідно вимог Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем проведено оцінку описаного та арештованого майна шляхом залучення оцінювача.

Згідно висновку про вартість майна, складеного КЕФ Експертиза-Тотал, ринкова вартість майна становить 197 312,63 грн.

Крім цього, правомірність дій органу ДВС щодо опису та арешту майна як належного АФ Світанок-Сервіс, встановлено господарським судом в межах розгляду скарг на дії ДВС (справа №903/433/15 та справа №903/721/15).

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 01.08.2017 р. позов заперечив, мотивуючи тим, що постановою господарського суду Волинської області про визнання позивача банкрутом, винесеною 09 березня 2016 року, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців та призначено ліквідатора ОСОБА_4. Таким чином, термін ліквідації підприємства і, відповідно, повноважень ліквідатора, закінчився через 12 місяців після винесення постанови, а саме 09 березня 2017 року. Оскільки термін ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора судом не продовжувався, вважає, що ОСОБА_4 не наділений повноваженнями ліквідатора позивача та не може представляти його інтереси в суді.

Відповідно до постанови про арешт посівів боржника виконавцем було арештовано саме посіви сої, що знаходились на полях боржника, та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5, про що зазначено в постанові. ОСОБА_5 зберігав посіви сої на визначених виконавцем земельних ділянках до моменту обмолоту вказаних посівів.

29.10.2015 р. державним виконавцем Плуговим Г. О. було залучено зернозбиральну техніку і в присутності виконавця і дільничного інспектора міліції здійснено обмолот. Вказаний факт підтверджується актом державного виконавця від 29.10.2015 р. Повідомив, що обставини, які є предметом цього судового розгляду, одночасно є предметом кримінальних проваджень, порушених за фактом перешкоджання виконанню рішення суду (ч. 2 ст. КК), а також за фактом розтрати майна, на яке накладено арешт (ч. 1 ст. 388 КК).

ОСОБА_1 державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції на виконання вимог ухвали суду від 12.07.2017 р. подав завірені копії договору №10/02/16 від 10.02.2016р.; постанову ВДВС Луцького РУЮ вих.. №1231 від 02.02.2016р.

Повідомив, що ЛРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області на торги дане арештоване майно не передавав.

У судовому засіданні 28.08.2017р. представник відповідача на вимогу суду надав письмові пояснення, в яких вказав, що складські квитанції на зерно сої в кількості 25 645 кг підтверджують наявність на зберіганні відповідача вказаного обсягу зерна сої.

Водночас, зауважив, що оскільки в справі про банкрутство АФ «Світанок-Сервіс» закінчився 12-місячний строк ліквідаційної процедури, то у ліквідатора ОСОБА_4 закінчилися повноваження.

У додаткових поясненнях від 28.08.2017р. представник позивача вказав, що постановою господарського суду Волинської області від 09.03.2016 р. у справі № 903/75/16 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру щодо АФ «Світанок-Сервіс» строком на 12 місяців; ліквідатором банкрута призначено ОСОБА_4

З об'єктивних причин завершити виконання заходів ліквідаційної процедури не виявилось можливим, в т.ч. по причині наявності перешкод у витребуванні майна, що може бути включене до ліквідаційної маси банкрута.

Збіг 12-місячного строку ліквідаційної процедури не має правових наслідків у вигляді автоматичного припинення процедури банкрутства чи повноважень ліквідатора.

Настання наслідків у вигляді припинення повноважень не відображено також в п.28 Інформаційного листа ВГСУ №01-06/606/2013, на який посилається представник відповідача в своїх поясненнях.

На даний час відомості щодо позивача та ліквідатора позивача відображені в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно, позивач володіє статусом юридичної особи та згідно ст. 1 ГПУ України має право бути стороною господарського процесу.

Крім цього, згідно ст.83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підставами припинення провадження у справі про банкрутство є: боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідач в незаконний спосіб та без правових на те підстав утримує майно, яке вилучено органом ДВС, та знаходиться на даний час у відповідача, що не заперечується останнім. Правових підстав утримання майна відповідачем не надано.

Розгляд справи згідно зі ст. 77 ГПК України неодноразово відкладався у звязку з неподанням витребуваних документів, необхідністю витребування нових доказів по справі.

У судовому засіданні 07.09.2017р. державний виконавець надав для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчих проваджень №48293858, 49001661, 45821120.

У судовому засіданні 07.09.2017р. згідно ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 11.09.2017р. до 15.00год. для ознайомлення з поданими в судовому засідання матеріалами виконавчого провадження.

У судовому засіданні 11.09.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях від 01.08.2017р., 28.08.2017р.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві від 01.08.2017р., поясненнях від 28.08.2017р.

У судовому засіданні 11.09.2017р. представники сторін повідомили, що додаткові пояснення та докази по справі відсутні.

Представник ДВС у судове засідання 11.09.2017р. не зявився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, що стверджується протоколом судового засідання від 07.09.2017р. та розпискою від 07.09.2017р.

Вищий господарський суд України у п.3.9.1 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вказав, що У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи докази,

встановив:

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.08.2015 року у справі № 903/721/15 стягнуто з агрофірми "Світанок Сервіс" у формі приватного акціонерного товариства на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" 33 000,00 грн. основного боргу, 9 900,00 грн. 30% штрафу за несвоєчасну оплату наданих послуг, 13 433,37 грн. інфляційних втрат та судовий збір в сумі 1 827,00 грн., а всього: 58 160,37 грн. На виконання вказаного рішення видано наказ від 01.09.2015 року № 903/721/15-1 про примусове виконання рішення.

16.10.2015 року державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49001661 по виконанню наказу № 903/721/15-1 від 01.09.2015 року

31.07.2015р. постановою ВДВС Луцького РУЮ виконавче провадження №49001661 (наказ №903/721/15-1 від 01.09.2015р.) приєднано до зведеного виконавчого провадження №48744023.

За заявою ТзОВ "Волинь-Зерно-Продукт" № 988 від 15.10.2015 року про готовність забезпечити збір, транспортування, зважування та зберігання сої та надати кошторис витрат на такі збори, у зв'язку з тим, що час збирання урожаю сої настав, реальною загрозою самостійного її збору боржником та на підставі виконавчих документів, долучених до зведеного виконавчого провадження (а.с. 64), 29.10.2015 року на виконання рішень суддів по зведеному виконавчому провадженню №48744023 державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника, згідно з яким описано та накладено арешт на посіви сої згідно витягу із карти поділу земельних часток (паїв) Хорохоринської сільської ради Луцького району, загальною площею 67,46 гектарів

Описане майно (посіви сої) передані на відповідальне зберігання представнику ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" ОСОБА_5 (а.с. 17-18).

Як вбачається зі складських квитанцій на зерно №3735 від 30.10.2015р., №3763 від 02.11.2015р., №3816 від 04.11.2015р., №3838 від 05.11.2015р. ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» прийняло на зберігання від агрофірми "Світанок Сервіс" у формі ПрАТ сою з посиланням на договір складського зберігання від 30.10.2015р. №3010/8918 (а.с. 55-58).

Водночас, вказаний договір відсутній у матеріалах зведеного виконавчого провадження, відповідачем не наданий, позивачем існування договору заперечено.

У аналізній картці №245 від 10.02.2016р. власником зерна (сої) загальною вагою 25,645 кг зазначено агрофірму "Світанок Сервіс" (а.с. 59).

ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» листом від 01.02.2016р. №70 на адресу відділу ДВС Луцького РУЮ надіслав рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт щодо зберігання, очистки, приймання, сушки зерна (сої) (а.с. 109-128).

Постановою від 02.02.2016р. №49001661 державним виконавцем призначено експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питань визначення ринкової вартості майна зерна сої згідно акту опису й арешту ЗВТ №48744023 від 29.10.2015р. (а.с. 36).

Відповідно до звіту комерційно-експертної фірми «Експертиза-Тоутал» про оцінку описаного та арештованого майна агрофірми «Світанок-Сервіс» від 15.02.2016р. станом на 10.02.2016р. ринкова вартість описаних та арештованих посівів сої загальною вагою після збирання врожаю 25 645 кг агрофірми «Світанок-Сервіс» складає 197 312,63грн. (а.с. 20).

09.03.2016р. постановою господарського суду Волинської області у справі №903/75/16 визнано банкрутом агрофірму "Світанок - сервіс" у формі приватного акціонерного товариства; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; ліквідатором агрофірми "Світанок - сервіс" у формі приватного акціонерного товариства призначено ОСОБА_4; скасовано арешти та інші обмеження, накладені на майно агрофірми "Світанок - сервіс" у формі приватного акціонерного товариства, накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном боржника не допускається.

У постанові вказано, що ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута.

Постанову надіслано агрофірмі "Світанок - сервіс" у формі приватного акціонерного товариства, сектору з питань банкрутства Головного управління юстиції у Волинській області, відділу Державної виконавчої служби Луцького МУЮ, Волинська обл., державному реєстратору ОСОБА_1 державної реєстрації субєктів господарювання Луцької міської ради. ОСОБА_4 (а.с. 8-9).

24.03.2016р. на підставі постанови господарського суду Волинської області від 903/75/16 від 09.03.2016р. постановами відділу ДВС Луцького РУЮ закінчено виконавчі провадження №48293858, №49001661 щодо примусового виконання наказів господарського суду Волинської області №903/433/15-1 від 06.07.2015р., №903/721/15-1 від 01.09.2015р. у звязку з визнанням банкрутом агрофірми "Світанок Сервіс" у формі ПрАТ.

30.09.2016р., 10.11.2016р. ліквідатор агрофірми "Світанок Сервіс" у формі ПрАТ ОСОБА_4 звертався із заявами до відділу ДВС Луцького РУЮ з проханням забезпечити передачу виявлених та належних банкруту майнових активів (а.с. 13-14).

ДВС у відповіді від 29.01.2017р. №28, адресованій ліквідатору агрофірми "Світанок Сервіс" у формі ПрАТ, повідомив, що 04.01.2017 року на адресу відділу надійшла відповідь ТзОВ «Волинь-зерно-продукт», де зазначено, що відсутні будь-які правові підстави виконання ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» вимог Луцького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області щодо врегулювання питання передачі описаного та арештованого майна (сої) ліквідатору АФ «Світанок - сервіс». У Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області відсутні правові підстави для вчинення примусових дій, так як виконавче провадження щодо АФ «Світанок-Сервіс» закінчено згідно ухвали господарського суду Волинської області про визнання банкрутом. ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» не є стороною виконавчого провадження, а тому Луцький РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області немає жодного впливу на врегулювання питання передачі описаного майна (а.с. 16).

30.09.2016р., 10.11.2016р. ліквідатор агрофірми "Світанок Сервіс" у формі ПрАТ ОСОБА_4 звертався із заявами до ОСОБА_5 з проханням повернути майнові активи банкрута, у випадку відсутності майна повідомити його місцезнаходження та причини незабезпечення збереження майна, яке залишено без задоволення (а.с. 10-11).

Вважаючи, що відсутні правові підстави утримання майна (зерна сої) ТзОВ «Волинь-зерно-продукт", ліквідатор агрофірми "Світанок Сервіс" у формі ПрАТ звернувся до суду з позовом про витребування майна.

Відповідно до положень статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, функції з повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, Законом про банкрутство покладено саме на ліквідатора, який, в свою чергу, відповідно до ст. 98 вказаного Закону зобов'язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства, здійснювати заходи щодо захисту майна боржника, під час реалізації своїх прав та обов'язків зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Вказана правова позиція висвітлена у постанові Вищого господарського суду України від 18.05.2017р. у справі №5023/3711/11.

24.03.2016р. на підставі постанови господарського суду Волинської області від 903/75/16 від 09.03.2016р. постановою відділу ДВС Луцького РУЮ закінчено виконавче провадження №49001661 щодо примусового виконання наказу господарського суду Волинської області №903/721/15-1 від 01.09.2015р. у звязку з визнанням банкрутом агрофірми "Світанок Сервіс" у формі ПрАТ.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент здійснення виконавчих дій) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

У п. 2 постанови відділу ДВС Луцького РУЮ про закінчення виконавчого провадження №48293858 від 24.03.2016р щодо примусового виконання наказу господарського суду Волинської області №903/721/15-1 від 01.09.2015р. про стягнення заборгованості з АФ «Світанок-Сервіс» у формі ПрАТ зазначено, що припиняється чинність арешту майна боржника та скасовуються інші заходи примусового виконання рішень.

Належність агрофірмі «Світанок-Сервіс» у формі ПрАТ зерна (сої), що знаходиться на збереженні у відповідача, стверджується ухвалою господарського суду Волинської області від 23.12.2015р. у справі №903/721/15, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.01.2016р., звітом комерційно-експертної фірми «Експертиза-Тоутал» про оцінку описаного та арештованого майна агрофірми «Світанок-Сервіс» від 15.02.2016р., згідно з яким станом на 10.02.2016р. ринкова вартість описаних та арештованих посівів сої загальною вагою після збирання врожаю 25 645 кг агрофірми «Світанок-Сервіс» складає 197 312,63грн. (а.с. 20).

Знаходження майна, що належить агрофірмі «Світанок-Сервіс» у формі ПрАТ, на збереженні у ТзОВ «Волинь-зерно-продукт", стверджується матеріалами справи, а саме, актом опису та арешту майна відділу ДВС Луцького РУЮ від 29.05.2015р., складськими квитанціями на зерно №3735 від 30.10.2015р., №3763 від 02.11.2015р., №3816 від 04.11.2015р., №3838 від 05.11.2015р., актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №156 від 10.11.2015р., №342 від 31.12.2015р., №58 від 29.02.2016р., №277 від 30.01.2016р., товарно-транспортними накладними від 02.11.2015р., 04.11.2015р., 05.11.2015р. (а.с. 106-128).

Крім того, у судовому засіданні 28.08.2017р. представник відповідача на вимогу суду надав письмові пояснення, в яких вказав, що складські квитанції на зерно сої в кількості 25 645 кг підтверджують наявність на зберіганні відповідача вказаного обсягу зерна сої (а.с. 55-58).

Суд не приймає доводи відповідача про безпідставність вимог про повернення майна через відсутність доказів передачі такого майна відповідачу, як такі, що спростовані матеріалами справи, зокрема, складськими квитанціями на зерно від 02.11.2015р., 04.11.2015р., 05.11.2015р., в яких зазначено, що зерновий склад ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» (м. Луцьк, вул. Мамсурова, 10) прийняв на зберігання від агрофірми «Світанок-Сервіс» сою.

При цьому, вказуючи про прийняття на зберігання зерна від позивача, складські квитанції на зерно, товарно-транпортні накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) позивачем не підписані і не затверджені, оскільки фактично збір, транспортування, зважування та зберігання майна зерна сої здійснював сам відповідач на виконання акту державного виконавця від 29.10.2015р., що вбачається із матеріалів виконавчого провадження №49001661 та стверджується ухвалою господарського суду Волинської області від 23.12.2015р. у справі №903/721/15, яка залишена без змін поставою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.01.2016р., і має для суду щодо вказаних обставин преюдиціальне значення.

Судовий захист права власності та майнових інтересів власників осіб, названих у ст. 1 ГПК України, здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно статей 387, 388 ЦК України власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння або від добросовісного набувача (віндикаційний позов).

Предметом віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Предметом доказування у справах за такими позовами становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як - то факти, що підтверджують його право власності або інше субєктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володіння відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Власник вправі витребувати своє майно від особи, в якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні. Тобто, в першу чергу, на підтвердження наявності у позивача суб'єктивного матеріального права на витребування майна з чужого незаконного володіння, він повинен надати суду відповідні належні докази, що підтверджують його право на вказане майно.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондиційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Наведена правова позиція щодо застосування положень статей 387, 1212 ЦК України викладена в постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 року у справі № 6-3090цс15, яка за приписами ст. 111-28 ГПК України є обовязковою у правозастосовній діяльності судів.

Норми ст. ст. 1212 та 388 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись у випадках, коли певна вимога власника майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб'єктним складом підпадає під визначення зобов'язання або збереження майна без достатньої правової підстави. Підстави застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України є більш широкими, ніж статті 388 цього Кодексу.

Наявність підстав для витребування майна за статтею 388 Цивільного кодексу України не виключає застосування положень статті 1212 цього Кодексу в частині, що не суперечать положенням ст. 388 Цивільного кодексу України.

Вказана правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду України від 08.06.2016р. у справі №6-3089цс15, Вищого господарського суду України від 01.08.2017р. у справі №28/5005/6381/2011.

З правовою позицією про застосування положень ст.ст. 387, 388, 1212 ЦК України, як підстав виникнення зобовязань з повернення безпідставно набутого майна, погодився Верховний Суд України у постанові від 10.06.2015р. у справі №6-34цс15.

Системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми цього Закону мають пріоритет у застосуванні під час розгляду справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України (ч. 7 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 23.01.2017р. №01-06/131/17 "Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 N 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів").

Судом не прийняті доводи відповідача щодо відсутності повноважень у ліквідатора АФ «Світанок-Сервіс» у формі ПрАТ ОСОБА_4 у звязку із закінченням 12-місячного строку ліквідаційної процедури, зважаючи на таке:

Відповідно до положень статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Згідно ч. 5 ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута.

У п. 6 постанови господарського суду Волинської області від 09.03.2016р. у справі №903/75/16 вказано, що ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута.

Постанова суду не оскаржена, є чинною.

Відповідно до інформації є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців станом на 11.09.2017р. агрофірма «Світанок-Сервіс» у формі ПрАТ перебуває в стані припинення, у графі «Прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» ОСОБА_4 значиться як ліквідатор (а.с. 23-25).

Таким чином, позов про витребування майна з чужого незаконного володіння правомірно поданий керівником юридичної особи ліквідатором АФ «Світанок-Сервіс» у формі ПрАТ ОСОБА_4

При цьому судом врахована правова позиція, висвітлена у постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2017р. у справі №5/112-Б-10.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що керуючись ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України, враховуючи субєктний склад правовідносин, із яких виник спір (вимоги за позовом предявлені не до боржника, а навпаки, боржником до іншої особи), предмет спору, позовна заява ліквідатора АФ «Світанок-Сервіс» у формі ПрАТ розглядається в окремому позовному провадженні відповідно до норм чинного законодавства, за межами справи про банкрутство.

Вказана правова позиція висвітлена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 13.04.2016р. №16/047, Вищого господарського суду України від 25.07.2017р. №50/790-43/173.

Відповідач доказів в підтвердження набуття права на зерно сої, що належить позивачу та знаходиться на зерновому складі згідно складських квитанцій на зерно №3735 від 30.10.2015р., №3763 від 02.11.2015р., №3816 від 04.11.2015р., №3838 від 05.11.2015р., як таке, що прийнято на збереження під час виконавчого провадження, що закінчено зі зняттям всіх обтяжень, не надав, в судовому засіданні 28.08.2017р. представник відповідача зберігання зерна сої не заперечив (а.с. 55-58). Вказане підтверджується як виконавчого провадження №49001661, так і матеріалами справи.

Господарським судом встановлено, матеріалами справи підтверджено і відповідачем не заперечено, що на даний час за відсутності правових підстав для зберігання сої загальною вагою 25 645 кг майно не передано агрофірмі «Світанок-Сервіс» у формі ПрАТ, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вищий господарський суд України у п. 9.1 постанови пленуму від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» вказав, що у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду.

При цьому господарські суди повинні зазначати, зокрема, у рішеннях за позовами про витребування майна чи про визнання права власності на майно - найменування майна, місце його знаходження (у спорі про передачу майна), строк виконання відповідних дій та/або про видачу наказу про примусове виконання рішення.

Як вбачається із складських квитанцій на зерно №3735 від 30.10.2015р., №3763 від 02.11.2015р., №3816 від 04.11.2015р., №3838 від 05.11.2015р., товарно-транспортних накладних (а.с. 55-58, 117-125) зерно сої у кількості 25 645 кг зберігається на зерновому складі ТзОВ «Волинь-зерно-продукт», що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Мамсурова, 10.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 959,69грн. слід віднести на нього згідно зі ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 387, 388, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-зерно-продукт» (45240, Ківерцівський район, с. Липляни, вул. Козацька, 22, ) на користь Агрофірмі «Світанок-Сервіс» у формі приватного акціонерного товариства (43017, м. Луцьк, вул.. Грабовського, 7, ) майно сою загальною вагою 25 645 кг, яке знаходиться на зерновому складі ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» за адресою м. Луцьк, вул. Мамсурова, 10.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-зерно-продукт» (45240, Ківерцівський район, с. Липляни, вул. Козацька, 22, ) на користь Агрофірмі «Світанок-Сервіс» у формі приватного акціонерного товариства (43017, м. Луцьк, вул. Грабовського, 7, ) 2 959,69грн. витрат по сплаті судового збору.

4.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Повне рішення складено

15.09.2017р.

Суддя С.Т.Філатова