РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017Справа №910/11197/17

За позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

До Фізичної особи підприємця ОСОБА_2

Про стягнення 66 388,00 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: ОСОБА_3 (дов. від 12.07.2017)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 06.09.2017, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.07.2017 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (надалі - відповідач) відшкодування шкоди в порядку регресу 66 388,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/11197/17, розгляд справи призначено на 24.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2017 розгляд справи відкладено на 06.09.2017.

В судове засідання, призначене на 06.09.2017, представник позивача з'явився, надав пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 06.09.2017, представник відповідача не з'явився, витребувані ухвалою суду документи не надіслав, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвали суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). Згідно з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 (2.04.2009)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2016 між Позивачем (надалі - Замовник) та Відповідачем (далі по тексту -Виконавець ) (разом - Сторони), було укладено договір про надання рекламних послуг №16/12/16(належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір або Договір послуг).

Відповідно до п. 2.1 Договору Виконавець зобов'язується виконати роботи (надати послуги) у порядку та строки, визначені Договором та Додатками до нього, а Замовник зобов'язується прийняти ці роботи і оплатити їх. Перелік робіт, які підлягають виконанню за Договором, зазначений у Розділі 3 Договору та Додатках до нього, які є невід'ємною частиною Договору.

Додаток №1 до Договору з переліком послуг та строком їх виконання сторонами було підписано 16.12.2016.

За своєю правовою природою вказаний Договір, є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 3.3 Договору Визначальними для сторін є строки виконання робіт, зазначені в Додатку №1 до Договору.

Порядок здійснення розрахунків врегульовано в Розділі 5 Договору, зокрема Замовник зобов'язався сплатити Виконавцю кошти в сумі 65 728,00 грн, що за офіційним курсом НБУ на день підписання Договору становить 2500 доларів США, протягом трьох банківських днів з дати підписання Договору Сторонами на підставі отриманого від Виконавця рахунку-фактури (п.5.2.1).

Також Сторони погодили, що у разі зміни курсу НБУ гривні до долара США на день оплати чергового платежу порівняно з курсом на день підписання Договору, сума коштів, що підлягає сплаті в гривні, підлягає коригуванню пропорційно зміні курсу НБУ гривні до долара США (п.5.4. Договору).

На виконання п.5.2.1. Договору Позивач здійснив оплату Відповідачеві в сумі 66 388,00 грн, що еквівалентно 2500,00 доларів США на день оплати коштів (копії платіжних доручень №2 від 19.12.2016 та №96 від 29.12.2016 додано до позовної заяви).

Відповідно до 5.6 Договору враховуючи порядок оцінки якості послуг (робіт) Виконавця за Договором має суб'єктивний характер, Сторони погодили, що надання такої оцінки є виключним правом Замовника. Сторони погодили, що Замовник має право визнати результати роботи Виконавця за Договором незадовільними на будь-якому етапі співпраці та в односторонньому порядку відмовитись від Договору та виконання зобов'язання за ним, письмово сповістивши Виконавця про це не менше ніж за десять календарних днів до такої відмови. В такому випадку Договір вважається таким, що припинив свою дію через десть календарних днів з дня направлення відповідного повідомлення Замовника про односторонню відмову від Договору на поштову адресу Виконавця.

Згідно пункту 5.5.Договору у разі порушення Виконавцем умов Договору, порядку строків або виконання робіт (надання послуг) неналежної якості Замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від здійснення чергового платежу (платежів) по оплаті послуг Виконавця за Договором. За умови завершення Виконавцем вже оплачених робіт сплачені Замовником кошти поверненню не підлягають.

У зв'язку з невиконанням Відповідачем жодного з погоджених видів робіт Позивач 21.03.2017 та 31.03.2017 направив на адресу Відповідача Заяви про розірвання Договору та Претензії про повернення сплачених коштів, які були залишені Відповідачем без відповіді.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність будь-яких доказів надання послуг за Договором, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача коштів сплачених за Договором про надання рекламних послуг №16/12/16 в сумі 66 388,00 грн.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 66 388,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк виконання робіт відповідно до Договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 66 388,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на Відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (02121, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний код: НОМЕР_2) 66 388 грн 00 коп. основної заборгованості та 1 600 грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.09.2017

Суддя М.О. Лиськов