ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017р. Справа № 914/1227/17

За позовом:Заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Радехівської районної державної адміністрації, м. Радехів Львівська обл.
до відповідача: про:Приватного акціонерного товариства «Радехівське АТП 14629», м. Радехів, Львівська обл. відшкодування зайво перерахованих перевізнику бюджетних коштів (шкоди, завданої кримінальним правопорушенням)
Суддя Крупник Р.В. Секретар Гелеш Г.М.
Представники сторін:
від прокуратури: від позивача:ОСОБА_1 прокурор не зявився
від відповідача:ОСОБА_2 голова правління ОСОБА_3 представник (доручення №141/1 від 03.08.2017р.)

Представникам сторін, які зявилися в судове засідання розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

19.06.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Радехівської районної державної адміністрації (надалі Позивач) до Приватного акціонерного товариства «Радехівське АТП 14629» (надалі Відповідач) про відшкодування зайво перерахованих перевізнику бюджетних коштів (шкоди, завданої кримінальним правопорушенням).

Ухвалою суду від 22.06.2017р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 03.07.2017р. Розгляд справи відкладався на 03.08.2017р., 14.08.2017р. та 04.09.2017р. Крім цього, ухвалою від 14.08.2017р. суд продовжив строк розгляду справи на пятнадцять днів.

Прокурор в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити повністю. Заявлені вимоги прокурор обґрунтовує тим, що проведеною Радехівською місцевою прокуратурою перевіркою додержання законодавства з питань надходження коштів до бюджету в діяльності ПрАТ «Радехівське АТП 14629» та досудовим слідством у кримінальній справі №165-0004, порушеній відносно головного бухгалтера ПрАТ «Радехівське АТП 14629» ОСОБА_4, голови правління ОСОБА_2, диспетчера ОСОБА_5 встановлено, що внаслідок включення ВАТ «Радехівське АТП 14629» до списків основних категорій пасажирів, які користувалися пільговим проїздом впродовж 2009-2010 років, Управлінням праці та соціального захисту населення Радехівської РДА зайво перераховано бюджетних коштів перевізнику на загальну суму 112851,05 грн., чим завдано збитків державі на вказану суму. Постановою Радехівського районного суду від 21.10.2015р. у справі №1-98/11 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, провадження щодо неї по кримінальній справі закрито у звязку з актом амністії; ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками вчинених злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, провадження щодо неї по кримінальній справі закрито у звязку з закінченням строків давності. Постановою Радехівського районного суду від 25.01.2016р. у справі №1-98/11 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ст. 15, ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, провадження щодо нього по кримінальній справі закрито у звязку з закінченням строків давності; цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Радехівської РДА до ВАТ «Радехівське АТП 14629» про відшкодування шкоди, завданої злочином в сумі 112851,05 грн. залишено без розгляду. Враховуючи те, що закриття провадження у кримінальній справі у звязку з актом амністії та спливом строків давності відносяться до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження, прокурор вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 1172, ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України, з ПрАТ «Радехівське АТП 14629» підлягає до стягнення шкода у розмірі 112851,05 грн., яка була заподіяна державі внаслідок винних та умисних неправомірних дій працівників відповідача.

Представник позивача в судове засідання не зявився, у письмових поясненнях на позов від 10.08.2017р. №01-1430 заявлений прокуратурою позов підтримав, просив суд його задоволити повністю.

Представники відповідача в судове засідання зявилися, проти позову заперечили, просили суд провадження у справі припинити у звязку з відсутністю предмету спору. Заперечуючи проти позову зазначили, що представлений прокурором акт ревізії не може слугувати доказом про зайво відшкодовані грошові суми в розмірі 112851,05 грн., тому що він викликає сумніви і в його основу ввійшли обставини справи, які за законом мали бути підтверджені певними засобами доказування, а тому він є недопустимим доказом. В обвинувальних висновках щодо вчинених кримінальних правопорушень працівниками товариства слідчим відмічено, що на досудовому слідстві вони своєї вини не визнали, прокурором у межах кримінального провадження не було доведено їх вини та відповідно спричинення збитків. Свідки із 173 громадян, що на досудовому слідстві дали покази, що не користувалися послугами перевізника у 2009-2010 роках, під час судових засідань змінили свої покази, решту залишилися недопитаними через неявку. Рішеннями Радехівського районного суду Львівської області було звільнено підсудних осіб від кримінальної відповідальності, закрито кримінальне провадження по справі у звязку з закінченням строків давності та по амністії, а цивільний позов залишено без розгляду. Оскільки вироку щодо працівників ПрАТ «Радехівське АТП 14629» винесено не було, підстав для стягнення з відповідача шкоди в розмірі 112851,05 грн. немає.

Заслухавши пояснення прокурора та представників відповідача, сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

У період з 01.01.2009р. по 31.12.2010р. Контрольно-ревізійним відділом у Радехівському районі проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Управлінні праці та соціального захисту населення Радехівської РДА за період з 01.01.2009 по 31.12.2010, за результатами якої складено Акт №35-38/4 від 25.03.2011р.

В ході перевірки КРВ у Радехівському районі встановлено, що 01.02.2009р. та 01.02.2010р. між Управлінням праці та соціального захисту населення Радехівської РДА та ВАТ «Радехівське АТП-14629» (в подальшому перейменоване у Приватне акціонерне товариство «Радехівське АТП-14629) укладено договори на проведення розрахунків з компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. За змістом п. 1.2. договорів, перевізник ВАТ «Радехівське АТП-14629» зобовязувалося щомісячно подавати Управлінню, як головному розпоряднику бюджетних коштів, списки громадян, яким надані пільги за попередній місяць за формою, що встановлюється згідно додатку №1 до вказаних договорів. В подальшому, на підставі щомісячних списків, які надійшли з ВАТ «Радехівське АТП-14629» впродовж 01.01.2009 30.12.2010 років, Управлінням праці та соціального захисту населення Радехівської РДА перераховано бюджетні кошти в користь ВАТ «Радехівське АТП-14629» в сумі 1215680,40 грн., які надійшли у вигляді субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, згідно постанови КМУ від 04.03.2002р. №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» на відшкодування наданих пільг за пільговий проїзд окремих категорій громадян у 2009-2010 роках.

Прокуратурою Радехівського району в процесі ревізії предявлено копії протоколів допитів 173 громадян, які згідно Списків, поданих ВАТ «Радехівське АТП-14629» до Управління праці, користувалися пільговим проїздом протягом 2009-2010 років. У протоколах вказано, що протягом 2009-2010 років 173 громадян, що користувалися громадським транспортом та не здійснювали поїздок зазначених в списках ВАТ «Радехівське АТП-14629», поданих до Управління праці.

Як йдеться в Акті ревізії №35-38/4 від 25.03.2011р., внаслідок включення ВАТ «Радехівське АТП-14629» до Списків основних категорій пасажирів, які користуються правом пільгового проїзду, поданих до Управління праці громадян, які фактично не користувалися пільговим проїздом у 2009-2010 роках, Управлінням праці зайво перераховано перевізнику бюджетних коштів в загальній сумі 112851,05 грн., що є порушенням вимог п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV. Внаслідок допущеного порушення державному бюджету завдано матеріальної шкоди (збитків) в сумі 112851,05 грн. В результаті вжитих засобів в ході ревізії дане порушення усунено, а саме по даних бухгалтерського обліку Управління праці та соціального захисту населення Радехівської РДА відображено дебіторську заборгованість по розрахунках з ВАТ «Радехівське АТП-14629», станом на 01.04.2011р. на суму 112851,05 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.10.2015р. Радехівським районним судом Львівської області у справі №1-98/11 винесено постанову, відповідно до якої зокрема, ОСОБА_4 (головного бухгалтера ВАТ «Радехівське АТП-14629») звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, провадження по кримінальній справі щодо неї закрити в звязку з актом амністії; ОСОБА_5 (диспетчера ВАТ «Радехівське АТП-14629») звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, провадження по кримінальній справі щодо неї закрито у звязку з закінченням строків давності. Крім цього, постановою цього ж суду від 25.01.2016р. у справі №1-98/11 ОСОБА_2 (голову правління ВАТ «Радехівське АТП-14629») звільнено від кримінальної відповідальності за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ст. 15, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, провадження по кримінальній справі закрито у звязку з закінченням строків давності; цивільний позов прокурора Радехівсьеого району в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Радехівської РДА до ВАТ «Радехівське АТП-14629» про стягнення коштів в розмірі 112851,05 грн. залишено без розгляду.

На думку прокурора, закриття провадження у кримінальній справі у звязку з актом амністії та спливом строків давності відносяться до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження, а тому з відповідач як юридична особа, працівники котрої завдали шкоди бюджету в розмірі 112851,05 грн., повинен відшкодувати Управлінню соціального захисту населення Радехівської РДА вказані збитки, оскільки станом на день подання позову та слухання справи, такі залишаються не відшкодованими відповідачем.

Встановивши наведені обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Кабінетом Міністрів України 04.03.2002р. було прийнято постанову №256, якою затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Вказаним Порядком визначено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо пільг переліченим у Порядку категорій громадян компенсаційних виплат за пільговий проїзд громадян, зокрема, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Згідно п. 1, 2 вказаного вище Порядку (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету. Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Матеріалами справи підтверджено, що 01.02.2009р. та 01.02.2010р. між Управлінням праці та соціального захисту населення Радехівської РДА (Управлінням) та ВАТ «Радехівське АТП-14629» (Перевізником) у відповідності до постанови КМУ від 04.03.2002р. №256 були укладені договори на проведення розрахунків з компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян на 2009 та 2010 рік відповідно.

За умови зазначених договорів перевізник обовязувався подавати до Управління річний розрахунок понесених втрат по перевезенню пільгових категорій пасажирів, подавати Управлінню як головному розпоряднику бюджетних коштів, списки громадян, яким надані пільги за формою 2 пільга на паперових та електронних носіях з розрахунком необхідної суми компенсації за пільговий проїзд згідно з списком. Управління в свою чергу зобовязувалося перевіряти подані розрахунки, складати з перевізником відповідні акти звіряння та реєструвати в УДК у Радехівському районі бюджетні зобовязання; проводити фінансування видатків на компенсацію втрат перевізників за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Як встановлено судом з Акту ревізії №35-38/4 від 25.03.2011р., постанов Радехівського районного суду Львівської області від 21.10.2015р., 25.01.2016р. у справі №1-98/11, громадяни, які були зазначені в списках, поданих відповідачем на виконання вищевказаних договорів не користувалися пільговим проїздом у 2009-2010 роках. В результаті службової недбалості, неналежного виконання службовими особами своїх посадових обовязків, підроблення документів (ОСОБА_4 головним бухгалтером, ОСОБА_5 диспетчером та ОСОБА_2 головою правління ВАТ «Радехівське АТП-14629»), що проявилося у незабезпеченні організації роботи товариства щодо належного ведення обліку громадян, яким надані пільги по транспортному пасажирському перевезенню, не визначення наказом по товариству відповідальних осіб за ведення такого обліку, не затвердження порядку складення первинних документів обліку перевезених пільговиків, не перевірки достовірності даних внесених у списки основних категорій пасажирів, які користуються правом пільгового проїзду в транспорті ВАТ «Радехівське АТП-14629», внесення неправдивих даних про пільгове перевезення громадян, які користуються пільговим проїздом, Управлінням праці та соціального захисту населення Радехівської РДА здійснено зайве перерахування коштів вказаному на виконання умов договорів на суму 112851,05 грн.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 224 ГК України визначено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (положення ч. 1 ст. 225 ГК України).

За приписами ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

На переконання господарського суду, передумовою для покладення на юридичну особу відповідальності за шкоду, завдану її працівником є по перше, перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною особою, по друге завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків.

Факт перебування гр. ОСОБА_4 на посаді головного бухгалтера, ОСОБА_2 на посаді голови правління та ОСОБА_5 на посаді диспетчера ВАТ «Радехівське АТП-14629» станом на день складання, підписання, передачі Управлінню списків громадян, які користуються пільговим проїздом та проведення ревізії підтверджується Актом ревізії КРВ Радехівського району №35-38/4 від 25.03.2011р. та постановами Радехівського районного суду Львівської області від 21.10.2015р., від 26.01.2016р. у справі №1-98/11.

З огляду на викладене суд зазначає, що за змістом ст. 22 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України, для застосування таких засобів відповідальності, як стягнення збитків необхідними є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, вини, а також встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Разом з тим, відсутність хоча б одного із зазначених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована, як правопорушення. При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість, вина особи презюмується та не підлягає доведенню, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Протиправність поведінки службових осіб та працівника ВАТ «Радехівське АТП-14629», яка призвела до заподіянні збитків бюджету полягає у незабезпеченні організації роботи товариства щодо належного ведення обліку громадян, яким надані пільги по транспортному пасажирському перевезенню, не визначення наказом по товариству відповідальних осіб за ведення такого обліку, не затвердження порядку складення первинних документів обліку перевезених пільговиків, не перевірки достовірності даних внесених у списки основних категорій пасажирів, які користуються правом пільгового проїзду в транспорті ВАТ «Радехівське АТП-14629», внесення неправдивих даних про пільгове перевезення громадян, які користуються пільговим проїздом у списки, які подавалися до Управління праці та соціального захисту населення Радехівської РДА.

Відповідно, в результаті винних дій та бездіяльності працівників відповідача ВАТ «Радехівське АТ-14629», позивачем були понесені збитки у вигляді надлишково перерахованих відповідачу коштів (субвенцій) у розмірі 112581,05 грн. Доказів, які б спростовували вказаний висновок господарського суду, відповідачем представлено не було.

Натомість, посилання відповідача на неналежність Акту ревізії №35-38/4 від 25.03.2011р. як доказу у справі, судом відхиляється, оскільки такий складений на підставі звернення прокурора Радехівського району від 04.03.2011р. №165-0004, відповідно до постанови Радехівського районного суду від 04.03.2011р., на підставі направлення на проведення ревізії від 09.03.2011р. №9, доказів, які б свідчили про невідповідність вказаного Акту вимогам закону відповідачем не представлено.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, станом на день проведення ревізії), державна контрольно-ревізійна служба складається з Головного контрольно-ревізійного управління України, контрольно-ревізійних управлінь в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійних підрозділів (відділів, груп) в районах, містах і районах у містах.

Так, пп. 2.2.1. п. 2.2. Типового положення про Контрольно-ревізійний відділ у районі, місті, районі в місті та міжрайонний контрольно-ревізійний відділ без статусу юридичної особи, затв. наказом ГоловКРУ України від 07.02.2001р. №11 (чинним на день проведення ревізії), відділ, відповідно до завдань, покладених на державну контрольно-ревізійну службу, виконує такі функції: у порядку, визначеному законодавством: проводить ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, цільового та ефективного використання коштів державного та місцевих бюджетів, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності; проводить позапланові ревізії за наявності підстав, передбачених законодавством.

Згідно п. 2 постанови КМУ від 20.04.2006р. №550 «Про затвердження Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою» (в редакції, станом на день проведення ревізії), інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

У відповідності до п. 5 ч. 5, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, станом на день проведення ревізії), позаплановою виїзною ревізією вважається ревізія, яка не передбачена в планах роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі надходження доручення щодо проведення ревізій у підконтрольних установах від Кабінету Міністрів України, органів прокуратури, державної податкової служби, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, в якому містяться факти, що свідчать про порушення підконтрольними установами законів України, перевірку додержання яких віднесено законом до компетенції органів державної контрольно-ревізійної служби.

Позапланова виїзна ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду.

Оскільки позапланова ревізія фінансово-господарської діяльності ВАТ «Радехівське АТП-14629» проводилася уповноваженим на те органом Контрольно-ревізійним відділом у Радехівському районі на підставі звернення прокурора Радехівського району, постанови Радехівського районного суду від 04.03.2011р. та направлення на проведення ревізії від 09.03.2011р. №9 за результатами якою контролюючим органом складено передбачений законом акт, такий є належним доказом у справі, який підтверджує факт допущеного працівниками порушення у фінансово-господарській діяльності ВАТ «Радехівське АТП-14629».

Заперечуючи проти позову, відповідач стверджує, що даний позов задоволенню не підлягає, оскільки згідно постанов Радехівського районного суду Львівської області від 21.10.2015р., 26.01.2016р. у справі №1-98/11 ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження щодо неї закрито у звязку з актом амністії, ОСОБА_5, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження щодо них закрито у звязку з закінченням строків давності, цивільний позов прокурора про стягнення коштів у розмірі 112851,05 грн. залишено без розгляду. Натомість відсутність вироку суду щодо притягнення вказаних осіб до кримінальної відповідальності свідчить про відсутність їх вини та підстав для стягнення коштів з відповідача.

В свою чергу, з наведеними доводами відповідача суд не погоджується, оскільки кримінальне провадження за обвинуваченням гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 було закрите не через відсутність в їх діянні складу кримінального правопорушення, а у звязку із нереабілітуючими обставинами актом амністії (ОСОБА_4В.) та закінченням строків давності (щодо ОСОБА_5, ОСОБА_2Р.). Зважаючи на те, що до обвинувачених в силу положень КПК України не було винесено виправдувального вироку, відтак їх вина у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених КК України є доведена.

Як вказав ВСУ у п. 1-2 Постанови 23.12.2005р. №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (2341-14) (далі - КК), у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України (1001-05, 1002-05, 1003-05) (далі - КПК). Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК (2341-14), та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію (2591-15) чи акта помилування. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК (2341-14), здійснює виключно суд у порядку, встановленому статтями 6, 7, 7-1, 7-2, 8-10, 11-1 КПК (1001-05), під час попереднього та судового розгляду справи, апеляційного, касаційного і виключного провадження відповідно до статей 248, 282, 376, 400-1 та п. 2 ч. 1 ст. 400-4 КПК (1003-05).

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Із врахуванням наведеного, господарський суд зазначає, що факт звільнення винних у спричиненні збитків (у вигляді зайвого перерахування коштів) працівників ВАТ «Радехівське АТП-14629» від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо них не звільняє юридичну особу від обов'язку відшкодовувати шкоду, яка заподіяна в результаті вчиненого її працівниками злочину, оскільки кримінальну справу закрито з нереабілітуючих підстав.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Разом з тим, у постанові від 03.07.2012р. у справі №11/5007/26/11 ВГС України зазначив, що винесення постанови у кримінальній справі, як і вироку є процесуальною формою закінчення судового процесу. При цьому постанова суду загальної юрисдикції, як в даному випадку, встановлює преюдиціальні факти. Закінчення провадження у кримінальній справі відносно особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, постановленням іншого процесуального документа ніж вирок, зокрема, (за спливом строків давності, внаслідок акта амністії, помилування, недосягнення віку кримінальної відповідальності, у зв'язку зі смертю), на підтвердження наявності обставин, що передбачені нормою ст. 35 ГПК України, суд може враховувати постанову районного суду по результатах розгляду кримінальної справи.

Наведене спростовує твердження відповідача щодо відсутності вироку, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог.

Оскільки, судом встановлено наявність усіх елементів цивільного правопорушення, допущеного зі сторони відповідача (зокрема, його працівників), відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо звернення з позовом до господарського суду заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Згідно п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. №3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу, прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

В силу положень ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Як зазначив прокурор у позовній заяві, підставою для представництва інтересів держави в даному випадку послужило не здійснення Управлінням праці та соціального захисту Радехівської РДА заходів щодо стягнення до бюджету коштів в розмірі 112581,05 грн.

Судовий збір відповідно до положень ст. 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури Львівської області в розмірі 1692,77 грн.

Керуючись ст.ст. 4-3, 12, 29, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Радехівське АТП-14629» (80200, Львівська обл., Радехівський р-н, м. Радехів, вул. Б. Хмельницького, 130; ) на користь (80200, Львівська обл., м. Радехів, пр. Відродження, 16; ) 112851,05 грн. збитків.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Радехівське АТП-14629» (80200, Львівська обл., Радехівський р-н, м. Радехів, вул. Б. Хмельницького, 130; ) на користь прокуратури Львівської області (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19; ) 1692,77 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 08.09.2017 р.

Суддя Крупник Р.В.