ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Справа № 1/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого: суддів:Нєсвєтової Н.М. (доповідач), Селіваненка В.П., Кондратової І.Д.
розглянувши касаційну скаргу житлово-будівельного кооперативу "Екскаваторщик - 1"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2017
за заявою публічного акціонерного товариства "Київенерго"
про видачу наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання
у справі№ 1/11 Господарського суду міста Києва
за позовомпублічного акціонерного товариства "Київенерго"
дожитлово-будівельного кооперативу "Екскаваторщик - 1"
простягнення 62 278,55 грн

за участю представників сторін:

позивача: Іващенко О.В.,

відповідача: Коваль О.С.,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до господарського суду міста Києва з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачі наказу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2017 заяву ПАТ "Київенерго" задоволено частково, поновлено строк для пред'явлення наказу до виконання.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 пункт 2 резолютивної частини ухвали від 17.02.2017 скасовано, ухвалено нове рішення, яким заяву ПАТ "Київенерго" про видачу наказу та поновлення пропущеного строку на пред'явлення наказу до виконання задоволено повністю. В решті ухвалу місцевого суду залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, житлово-будівельний кооператив "Екскаваторщик - 1" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 та ухвалу місцевого суду від 17.02.2017 скасувати, у задоволені заяви про видачу наказу та поновлення пропущеного строку на пред'явлення наказу до виконання відмовити.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова апеляційного господарського суду та ухвала місцевого господарського суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Київенерго" про видачу наказу та поновлення пропущеного строку на пред'явлення наказу до виконання , виходячи з наступного.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що у 2009 році публічне акціонерне товариство "Київенерго" зверталося з позовом про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу "Екскаваторник - 1" 62 278,55 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2009 позовні вимоги задоволено повністю.

17.02.2009 до відділу діловодства відповідач подав заяву про розстрочку виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 27.03.2009 розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2009 по справі № 1/11 на загальну суму 62 278,55 грн.

14.12.2016 позивач звернувся до суду першої інстанції отримано заяву про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

В обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку на пред'явлення наказу до виконання ПАТ "Київенерго" посилалось на те, що рішення суду від 06.02.2009 по справі № 1/11 не виконане, наказ на його виконання судом не видавався, оригінал наказу на адресу стягувача не надсилався та ним не отримувався, тому просив суд визнати поважною причину пропуску для пред'явлення наказу до виконання та поновити строк на пред'явлення.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про її часткове задоволення, а в мотивувальній частині зазначив, що необхідно стягнути із відповідача 3% річні в розмірі 3280,98 грн , інфляційні втрати в розмірі 16 737,75 грн, державне мито в розмірі 622,79 грн , витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 118 грн, а також вирішив видати наказ та поновити строк для пред'явлення наказу до виконання.

Скасовуючи пункт 2 резолютивної частини ухвали місцевого суду та задовольняючи в повному обсязі заяву ПАТ "Київенерго" , суд апеляційної інстанції дійшов висновку , що матеріали даної справи не містять доказів видання господарським судом наказу, ані надсилання його стягувачеві. При цьому, апеляційний суд вказав, що процесуальним законодавством визначений обов'язок (який покладався саме на судові органи) щодо видання та надсилання відповідного наказу, тобто, процесуальний закон покладає обов'язок видачі наказу для виконання судового рішення, яке набрало законної сили, саме на суд, який також зобов'язаний вручити цей наказ безпосередньо стягувачеві або надіслати йому рекомендованим чи цінним листом, в той час, як будь-яких обов'язків з цього приводу щодо стягувача, законом не передбачено. У випадку невиконання судом свого обов'язку щодо видачі наказу та вручення його стягувачеві, що потягло за собою пропуск строку для пред'явлення наказу до виконання та встановлення цієї обставини судом, таке порушення являється безумовною підставою для поновлення вказаного строку, на підставі ч. 1 ст. 119 ГПК України.

Однак, колегія суддів вважає висновки попередніх судових інстанцій про поновлення пропущеного строку на пред'явлення наказу до виконання та його видачі помилковими, оскільки вони прийняті у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, що згідно з ч.1 ст. 11110 ГПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили (ч.1 ст.116 Господарського процесуального кодексу України).

Судами було встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 06.02.2009 позовні вимоги задоволено повністю. Ухвалою суду від 27.03.2009 розстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2009 по справі № 1/11 на загальну суму 62 278,55 грн.

Звертаючись з заявою, позивач стверджував, що пропустив строк для пред'явлення наказу з поважних причин, тому просив суд поновити строк для його пред'явлення до виконання.

Відповідач в свою чергу про задоволення вказаної заяви заперечував, оскільки зазначав про повне виконання рішення та ухвали суду, борг станом на 17.03.2011 сплачений позивачеві повністю. На підтвердження вказаного надав суду копії квитанцій про сплату коштів, а також довідки ПАТ "Київенерго" про стан заборгованості, з яких вбачається що станом на 01.01.2017 відповідач сплатив основний борг та штрафні санкції, згідно з рішенням суду від 06.02.2009. Довідки підписані представником ПАТ "Київенерго" та скріплені печаткою підприємства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Згідно з положеннями ст. 118 ГПК України виданий стягувачеві наказ може бути пред'явлено до виконання не пізніше трьох років з дня прийняття рішення, ухвали, постанови або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки виконання судового рішення або після винесення ухвали про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання. У цей строк не зараховується час, на який виконання судового рішення було зупинено.

У разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено (ст. 119 ГПК України).

Як було з'ясовано судами попередніх судових інстанцій, дана справа у господарському суді відсутня у зв'язку з її знищенням.

Задовольняючи заяву стягувача в повному обсязі суд апеляційної інстанції посилався на те, що матеріали даної справи не містять доказів видання господарським судом наказу, ані надсилання його стягувачеві, тому дійшов висновку що наказ не видавався та не надсилався з причин, які не залежали від стягувача, отже строк для пред'явлення наказу до виконання, згідно частини 1 ст. 119 ГПК України, підлягає поновленню.

При цьому ні суд апеляційної інстанції , ні місцевий господарський суд не звернули своєї уваги на те, що хоч передбачений статтею 116 ГПК України обов'язок суду видати або надіслати стягувачеві рекомендованим чи цінним листом судовий наказ, виконано не було, перевірити зазначене неможливо у зв'язку зі знищенням даної справи, проте і стягувач не подав жодного доказу, який би підтвердив, що він звертався до господарського суду із відповідною заявою про видачу такого наказу та, з урахуванням терміну пропуску вказаного строку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його поновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

У п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", із змінами і доповненнями, наказ господарського суду не підлягає виконанню, якщо обов'язок боржника відсутній.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що заявником у розумінні ст. 53 ГПК України не надано суду доказів поважності причин пропуску процесуального строку та підстав для його відновлення відповідно до ст. 119 ГПК України, оскільки останній звернувся з заявою лише у грудні 2016 році.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суди безпідставно не звернули увагу на зазначене та помилково задовольнили заяву ПАТ "Київенерго", поновивши пропущений строк на пред'явлення наказу до виконання.

Відповідно до п. 2 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняте нове рішення.

З огляду на зазначене, ухвалу місцевого господарського суду та постанову апеляційного суду, згідно з ч.1 ст. 11110 ГПК України, слід скасувати та прийняти нове рішення про відмову у поновленні ПАТ "Київенерго" пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачі наказу .

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу житлово-будівельного кооперативу "Екскаваторщик - 1" задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 17.02.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 по справі №1/11 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити публічному акціонерному товариству "Київенерго" у поновленні пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачі наказу .

Стягнути з ПАТ "Київенерго" (код ЄДРПОУ 0013105 ) на користь житлово-будівельного кооперативу "Екскаваторщик - 1" ( ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1600 грн. та судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1624 грн. Видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Головуючий Н. Нєсвєтова

Судді В. Селіваненко

І. Кондратова