ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.09.2017 Справа № 904/7668/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування", м. Дніпро

про стягнення заборгованості 33 446,40 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" 33 446,40 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 листопада 2012 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автоприват" (страхувальник) та ПАТ "СК"Інгосстрах" було укладено договір №К4Н0А!-129G13W страхування наземного транспорту, згідно якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобіля НОМЕР_1. Згідно цього договору позивач взяв на себе зобовязання відшкодувати збитки у звязку з пошкодженням або знищенням застрахованого транспортного засобу.

10 жовтня 2016 року у м. Києві на вул. Скляренка, 4 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3

Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року по справі №756/13702/16-п зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, цивільна правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ СК "Дім Страхування" на підставі полісу №АІ/9530169 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до страхового акту №И-7207049 від 28.10.2016 розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_1 становить 34 446,40 грн.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що до нього перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі 33 446,40 грн. (34 446,40 грн.-1 000,00 грн. (франшиза)).

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що:

- позовна заява подана передчасно, оскільки у спірних правовідносинах відбувся перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди (страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки). Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні;

- здійснивши виплату страхового відшкодування за умовами договору добровільного страхування, у ПрАТ "СК "Інгосстрах" виникло право вимоги до страховика винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, цивільно-правова відповідальність якого застрахована згідно полісу обов'язкового страхування АІ/9530169. Обсяг прав, що перейшли до ПрАТ "СК "Інгосстрах" в повній мірі відповідають тому обсягу прав, що належали потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді особі. В тому числі, до ПрАТ "СК "Інгосстрах" перейшло право на отримання страхового відшкодування на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" після подачі відповідної заяви про страхове відшкодування;

- з боку позивача вимоги Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виконані не були, заяву про страхове відшкодування у встановлені Законом строки позивач не подав, що фактично призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Позивач та відповідач у судове засідання не з'явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи був відкладений з 30 серпня 2017 року на 12 вересня 2017 року.

У судовому засіданні 12 вересня 2017 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2012 року між Приватним акціонерним товариством "СК "Інгосстрах" (страховик) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автоприват" (страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту №К4Н0А!-129G13W (а.с. 11-13), згідно якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем НОМЕР_1.

Вигодонабувач: ПАТ КБ "Приват банк", адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 , ( п. 3 договору).

Згідно з умовами цього договору і правил страхування, страховик зобовязується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобовязується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору і правил страхування (п. 4.2 договору).

Відповідно до умов п. 13.1 страховик зобовязаний, зокрема:

- протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхового відшкодування страхувальнику або вигодонабувачу;

- при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строки та в порядку, передбачені Правилами страхування та розділом 15 цього договору.

Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01% від належної до сплати суми за кожен день прострочення;

- відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків.

Згідно пункту 9 договору цей договір діє 12 місяців (один рік) з 17.11.2012 по 16.11.2013 включно (але не більше ніж сплачуємий період п. 10.1). При бажанні страхувальника застрахувати ТЗ на строк більший за 12 місяців, та у разі сплати страхового платежу, зазначеного у п.8 цього договору, договір вважається щорічно продовженим на відповідний строк, за який здійснена сплата страхового платежу.

В пункті 7 договору встановлений перелік страхових випадків. Так, страховим випадком за цим договором (в частині страхування наземного транспорту) визнаються:

- ДТП пошкодження застрахованого ТЗ внаслідок ДТП за його участю без вини водія (безумовна франшиза 3%);

- ДТП пошкодження застрахованого ТЗ внаслідок ДТП за його участю за вини водія (безумовна франшиза 6%);

- НЗ незаконне володіння ТЗ (угон) (безумовна франшиза 20 %);

- ПДТО пошкодження ТЗ внаслідок протиправних дій третіх осіб (безумовна франшиза 3%);

- СЛ пошкодження ТЗ внаслідок стихійних явищ, падіння предметів, нападу тварин (безумовна франшиза 3%);

- ПС пошкодження ТЗ внаслідок пожежі, самозаймання (безумовна франшиза 3%).

Відповідно до умов цього договору був застрахований автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 року випуску, р/н НОМЕР_3.

10 жовтня 2016 року у м. Києві на вул. Скляренка, 4 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3

Зазначена дорожньо-транспортна пригода зафіксована в протоколі про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2016 року (а.с. 20-22).

Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року по справі №756/13702/16-п (а.с. 23) дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, цивільна правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ СК "Дім Страхування" на підставі полісу №АІ/9530169 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В результаті ДТП було пошкоджено застрахований ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" транспортний засіб Mitsubishi Lancer, р/н НОМЕР_3, який належить ТОВ "Автоприват".

Як зазначено в постанові Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2016 по справі №756/13702/16-п 10.10.2016 о 17:50 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_4, в м. Києві по вул. Скляренка, 4 в напрямку пр-ту ОСОБА_4, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР.

Правопорушник визнав провину у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Зазначеною постановою ОСОБА_3 Педрама визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн.

З наведеного вбачається, що у результаті ДТП було пошкоджено застрахований ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" транспортний засіб Mitsubishi Lancer, р/н НОМЕР_3, який належить ТОВ "Автоприват".

Таким чином, вина водія ОСОБА_3 Педрама є встановленою у судовому порядку.

Дорожньо-транспортна пригода, яка спричинила пошкодження автомобіля НОМЕР_1, що належить ТОВ "Автоприват", відповідно до умов договору страхування наземного транспортного засобу №К4Н0А!-129G13W, є страховим випадком.

11.10.2016 ТОВ "Автоприват" звернулося до ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" з заявою про настання страхової події та виплати страхового відшкодування, за договором страхування наземного транспортного засобу №К4Н0А!-129G13W від 17.11.2012 (а.с.18).

13 жовтня 2016 спеціалістом за участю водія ОСОБА_2 складено Акт огляду транспортного засобу Mitsubishi Lancer, р/н НОМЕР_3 (а.с. 31-32). Акт огляду транспортного засобу містить перелік пошкоджень виявлених при візуальному огляді.

Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу (КТЗ) № 115740/10/16 від 24.10.2016, складеного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5 (а.с. 24-41): вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 102 204,72 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу становить 56 917,09 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали становить 49 239,07 грн.

Згідно страхового акту № И-7207049 від 28.10.2016 (а.с. 42-43) розмір відшкодування, яке підлягає виплаті:

- розмір заподіяної шкоди (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу 0,54), згідно Звіту №115/740/10/16 від 24.10.2016 49 239,07 грн. ( без ПДВ);

- згідно пунктів 15.9, 15.11, 15.12 договору страхування, страхове відшкодування розраховується з урахуванням зносу запасних частин, пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості автомобіля на дату укладання договору страхування, за мінусом франшизи;

- сума страхового відшкодування, за умовами страхування складає: 49 239,07 грн. * 74,5% - 2 236,71 грн. (безумовна франшиза) = 34 446,40 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування складає 34 446,40 грн.

Згідно пункту 6 договору страхування наземного транспорту, розмір страхової суми (разом по всіх обєктах) 74 556,93 грн. (сімдесят чотири тисячі пятсот пятдесят шість грн. 93 коп.). Ліміт відповідальності за ризиком "незаконне заволодіння" (викрадення) та й разі повного знищення ТЗ 74 556,93 грн. (сімдесят чотири тисячі пятсот пятдесят шість грн. 93 коп.). У разі лонгації договору страхування на наступні періоди ліміт відповідальності за ризиком "незаконне заволодіння" (викрадення) та у разі повного знищення ТЗ зменшується за кожен рік лонгації договору на 10% від страхової суми.

У звязку з настанням страхового випадку 10.10.2016 з автомобілем НОМЕР_1, на підставі договору страхування наземного транспорту №К4Н0А!-129G13W від 17.11.2012 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" було прийнято рішення виплатити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автоприват" страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитків в розмірі 34 446,40 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автоприват".

Згідно платіжного доручення від 09 листопада 2016 року №G1109TJQMN на рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автоприват" перераховані грошові кошти у сумі 34 446,40 грн. (а.с. 45).

Посилаючись на статтю 27 Закону України "Про страхування", статтю 993 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що у нього, як страховика за договором майнового страхування та особи, що виплатила страхове відшкодування, є право зворотної вимоги до винної особи в розмірі виплаченого страхування, що і є причиною спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Системний аналіз положень цього Закону дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 04 листопада 2014 року №3-165гс14.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах", виплативши страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автоприват" (страхувальнику) за договором майнового страхування, отримала від останнього право вимоги до страхової компанії Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування", яка застрахувала відповідальність перед третіми особами винного у заподіянні шкоди водія ОСОБА_3

Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" реалізувало своє право кредитора шляхом пред'явлення вимоги до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування", оскільки за договором страхування відповідальності (Закон № 1961-IV) останнє надало згоду на прийняття обов'язку сторони боржника у деліктному зобов'язанні, якщо воно виникне.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Наведена норма матеріального права регулює порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком, які відбуваються до заміни кредитора.

Враховуючи викладене, до нового кредитора - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" обов'язок подачі заяви не перейшов і не міг перейти, оскільки для останнього відповідач у справі Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Дім страхування", не є страховиком у розумінні наведеної норми, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2002 від 09.07.2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Статті 979 Цивільного кодексу України та 16 Закону України "Про страхування" визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Правила щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі встановлені, зокрема, статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно п.22.1 якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до інформації, що міститься в роздруківці з бази МТСБУ стосовно поліса АІ/9530169 станом на 10.10.2016 ліміт за шкоду майну становить 100 000,00грн. Франшиза встановлена в розмірі 1 000,00грн. (а.с. 46).

За визначенням, наведеним у ст. 9 Закону України "Про страхування", франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З врахуванням розміру франшизи та з урахуванням ліміту відповідальності вимоги до відповідача про виплату страхового відшкодування обмежено сумою в розмірі 33 446,40 грн. (34 446,40 грн. - 1 000,00грн.).

Цивільно-правова відповідальність особи, винної в дорожньо-транспортній пригоді, за шкоду, заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу, застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Дім страхування" (ОСОБА_3 Педрам, поліс № АІ/9530169).

Як вбачається з матеріалів справи страхове відшкодування в розмірі 34 446,40 грн. перераховано на рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автоприват".

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.

Враховуючи те, що винна у ДТП особа має поліс страхування цивільно-правової відповідальності, то, відповідно до статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, обов'язок відшкодувати шкоду замість винуватця у заподіянні такої шкоди несе страховик (відповідач) в межах встановлених лімітів відповідальності та в порядку Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 25 вказаного Закону виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката).

Таким чином, згідно з положеннями Закону України "Про страхування" сторони договору добровільного страхування мають можливість самостійно визначати умови здійснення страхових виплат, в т.ч. і встановлювати порядок визначення суми страхового відшкодування. Ні вказаний закон, ні чинне законодавство України не зобов'язують страховика за договором добровільного страхування наземного транспорту обов'язково враховувати коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу при визначенні страхового відшкодування.

Пунктом 15.5 договору страхування позивач зі своїм страхувальником погодили, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається після огляду ТЗ на підставі експертної оцінки розміру збитку (кошторису вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу) з урахуванням документів наданих страхувальником (вигодонабувачем), а також документів і відомостей, зібраних страховим агентом, самостійно, а саме:

- переліком знищених, пошкоджених або таких, що зникли, вузлів, агрегатів, деталей, приладдя та оздоблення ТЗ або самого ТЗ;

- агрегатів, деталей, приладдя та оздоблення ТЗ або самого ТЗ.

При визначенні розміру збитків враховуються:

- страхова сума для ТЗ у випадку його знищення чи незаконного заволодіння;

- фактична вартість ТЗ на час укладання цього договору та на момент настання страхового випадку;

- витрати на рятування ТЗ у звязку з настанням страхового випадку;

- ціни на запчастини та вартість відновлювальних робіт.

Розмір страхового відшкодування було визначено позивачем у відповідності до умов договору страхування, а саме на підставі Звіту про оцінку колісного транспортного засобу (КТЗ) № 115740/10/16 від 24.10.2016, який разом зі страховим актом № И-7207049 від 28.10.2016 підтверджує реальну вартість відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, наведені вище положення чинного законодавства, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю у сумі 33 446,40 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 1 600,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 1, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" (49101, м. Дніпро, вул. Короленко, 21, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, м. Дніпро, узвіз Кодацький, 2, ) страхове відшкодування у розмірі 33 446 (тридцять три тисячі чотириста сорок шість) грн. 40 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.09.2017

Суддя Н.М.Євстигнеєва