ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р.Справа № 922/2411/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом "JOZEFOW SAD SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA ("JOZEFOW SAD" ТОВ), м. Юзефув-над-Віслою, Польща
до Приватного підприємства "Вітал Трейд", м. Харків
про стягнення 42225,52 польських злотих (301023,95 грн.).
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

JOZEFOW SAD SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (JOZEFOW SAD ТОВ), м. Юзефув-над-Віслою, Польща (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Приватного підприємства "Вітал Трейд", в якій позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 40 609,15 польських злотих; 3% річних у розмірі 1616,37 польських злотих, посилаючись на неналежне виконання відповідачем свох зобов"язань за договором №01/2014 від 10.12.2014р., який був укладений між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді затрат з оплати судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надав через канцелярію господарського суду Харківської області клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, яке судом задоволено.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. До господарського суду Харківської області 29.08.2017р. повернулась ухвала від 24.07.2017р. про порушення провадження у справі, яка була направлена на адресу відповідача: м. Харків, пр. Науки, 27, з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено наступне.

10 грудня 2014 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець), був укладений договір поставки №01/2014 (далі по тексту - договір) про продаж яблук (далі по тексту - товар).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно п.1.1. договору, продавець зобов'язується виготовити і передати свіжі яблука, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити доставлені свіжі яблука.

Згідно п.4.2. договору, оплата здійснюється покупцем шляхом банківського переказу коштів на рахунок продавця відповідно до виставленого рахунку-фактури на протязі 14 днів від дня виставлення рахунку фактури.

Як встановлено ст. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право", названий Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, в тому числі до питань підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Відповідно до ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення; у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; у справі юридична особа - відповідач має місцезнаходження в Україні. З приписів Закону України «Про міжнародне приватне право» вбачається, що спір, який розглядається судом, підлягає розгляду господарським судом України, адже юридична особа - відповідач має місцезнаходження в Україні; шкоду було завдано на території України; майно, на яке можна накласти арешт, находиться саме на території України.

Відповідно до ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.15 ГПК України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. Справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до договору між Україною і ОСОБА_1 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (договір ратифіковано Постановою ВР N3941-XII від 04.02.94р.): у справах, компетентним є суд тієї договірної сторони, на території якої має місце проживання або юридичну адресу відповідач.

Сторони не внесли до договору арбітражного застереження, тому спір між позивачем та відповідачем підлягає вирішенню у господарському суді Харківської області.

П. 8.1. договору встановлений строк дії договору, а саме до 31.12.2015 року.

Згідно п.8.4. договору, у випадку якщо на момент закінчення терміну дії цього договору, сторонами не виконані які-небудь взаємні зобов'язання, відносно поданих замовлень. Договір продовжує діяти до моменту повного їх виконання сторонами і проведення остаточних розрахунків.

На виконання умов договору, позивачем 05.02.2016 року на адресу відповідача, було поставлено товар на суму 21450 польських злотих, що підтверджується товарно-транспортною накладною СМR. №00185 та виставлена рахунок-фактура 008/ЕХ/02/2016.

Згідно рахунка-фактури 008/ЕХ/02/2016 - термін 14 днів закінчується 19.02.2016 року.

Крім того, на виконання умов Договору, позивачем 11.02.2016 року на адресу відповідача, було поставлено Товар на суму 38400 Польських злотих, що підтверджується товарно-транспортною накладною СМК №225215 та виставлена рахунок-фактура 013/ЕХ/02/2016, тобто позивач свої зобов'язання за договором виконав.

Згідно рахунка-фактури 013/ЕХ/02/2016 - термін 14 днів закінчується 24.02.2016 року.

Відповідач зобов'язання по оплаті виконав частково, а саме у розмірі 19240,85 Польських злотих, у зв'язку із чим виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 40609,15 Польських злотих.

Позивач в порядку досудового врегулювання спору направив відповідачу "досудову вимогу про перерахування заборгованості", із вимогою сплатити суму боргу позивачу та повідомленням, що у разі несплати позивач буде вимушений звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача суми боргу у примусовому порядку. Докази направлення вказаної вимоги містяться у матеріалах справи.

Відповідач на "досудову вимогу про перерахування заборгованості" не відреагував та суму боргу позивачу не сплатив.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі 40609,15 польських злотих (сума основного боргу) правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1616,37 польських злотих.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши нарахування 3% річних суд приходить до висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам сторін та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Вітал Трейд" (61072, м. Харків. пр. Науки, буд. 27, , р/р 000218 в РКО ВР) на користь "JOZEFOW SAD" SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA ("JOZEFOW SAD" ТОВ) (Polska URZEDOWSKA 47, JOZEFOW NAD WISLA. 24-340, код NIP: НОМЕР_1, рахунок: 04 8729 0000 0000 0824 2000 0010 в Bank Spoldzielczy w Jozefowie nad Wisla) 40609,15 польських злотих - сума боргу; 1616,37 польських злотих - 3 проценти річних та судовий збір у розмірі 4517,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_2