РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017Справа №910/8407/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "ЗЕРНОПРОДУКТ МХП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА"

про стягнення 7 813 264,24 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Бєглова А.Т. (представник за довіреністю)

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "ЗЕРНОПРОДУКТ МХП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" про стягнення 7 813 264,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/8407/17 та призначено до розгляду на 27.06.2017.

Ухвалою від 27.06.2017 судом відкладено розгляд справи на 18.07.2017.

17.07.2017 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом як така, що подана в порядку приписів ст. 22 ГПК України.

В судовому засіданні 18.07.2017 судом оголошено перерву до 25.07.2017.

За наслідками судового засідання 25.07.2017 судом оголошено перерву до 29.08.2017 та продовжено строк розгляду спору.

В судове засідання 29.08.2017 позивач представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив.

З огляду на обмеженість процесуального строку розгляду спору та обізнаність представника позивача про дату та час розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір по суті за відсутності представника позивача.

Згідно з заявою про збільшення позовних вимог від 17.07.2017, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 8 153 436,99 грн, з яких 7 648 968,60 грн основного боргу та 504 468,39 грн пені у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань з поставки товару за договором поставки № ДГ-КАС012113 від 08.102.2016, а 25.07.2017 подано клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 10 000,00 грн у зв'язку з його сплатою відповідачем.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог в частині нарахування суми пені.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "ЗЕРНОПРОДУКТ МХП" (покупець) укладено договір поставки № ДГ-КАС012113 (далі - Договір поставки), за умовами якого постачальник зобов'язується передати (поставити) в обумовлені строки (строк) покупцеві товар, зазначений у специфікації (специфікаціях) до цього договору, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (п. 1.1 Договору поставки).

Згідно з п. 2.3 Договору поставки, постачальник поставляє товар протягом сорока (40) днів від дня отримання транспортної інструкції покупця (період поставки) за умови, якщо не була надана відмова в строки, передбачені п. 2.5 Договору.

Відповідно до п. 2.4 Договору поставки, покупець зобов'язаний надати транспортну інструкцію (інструкції) на всю кількість товару, що підлягає постачанню за відповідною специфікацією, протягом тридцяти (30) днів із дати підписання сторонами такої специфікації. У разі ненадання покупцем транспортної інструкції (інструкцій) в обумовлені строки постачальник має право відмовитись від поставки товару, щодо якого не надано транспортних інструкцій та/або щодо якого транспортні інструкції надані з порушенням встановленого строку. Транспортна інструкція надсилається покупцем постачальнику рекомендованим листом та/або надсилається покупцем постачальнику за допомогою факсимільного зв'язку чи електронної пошти.

08.12.2016 сторонами підписано Специфікацію № СП-КАС012113/1 до договору поставки № ДГ-КАС012113 від 08.12.2016, за якою товар - добрива рідкі азотні, загальна вартість товару, який поставляється по даній специфікації, становить 14 473 973,40 грн.

Позивачем було здійснено оплату за товар у сумі, визначеній Специфікацією, за рахунком № СФ-0002744 від 08.12.2016, що підтверджується платіжним дорученням № від 15.12.2016 на суму 14 473 973,40 грн.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки відповідач поставив лише частину оплаченого товару на суму 6 825 004,80 грн, решта товару на суму 7 648 968,60 грн залишилась непоставленою.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу вимог ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 2.3 Договору поставки сторони погодили, що постачальник поставляє товар протягом сорока (40) днів від дня отримання транспортної інструкції покупця (період поставки) за умови, якщо не була надана відмова в строки, передбачені п. 2.5 Договору.

20.12.2016 позивач направив відповідачу транспортну інструкцію на його електронну адресу, що постачальником не заперечується.

У лютому та березні 2017 року на виконання вказаної транспортної інструкції на умовах Договору відповідачем було поставлено позивачу добрива рідкі азотні на загальну суму 6 825 004,80 грн, що підтверджується видатковим накладними № РН-0203026 від 03.02.2017, № РН-0219048 від 19.02.2017, № РН-0222091 від 22.02.2017, № РН-0224055 від 24.02.2017, № РН-0226048 від 26.02.2017, № РН-0302043 від 02.03.2017, № РН-0303027 від 03.03.2017, № РН-0304023 від 04.03.2017, № РН-0306044 від 03.03.2017.

Решту товару вартістю 7 648 968,60 грн відповідач не поставив, оскільки в матеріалах справи докази поставки відсутні та відповідачем ці обставини не спростовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитись від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто, або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Листом № 88 від 07.04.2017 позивач повідомив відповідача про відмову від прийняття решти непоставленого товару та необхідність повернення попередньої оплати.

Оскільки постачальник своїх зобов'язань з поставки усього обсягу товару не виконав, попередню оплату не повернув, то позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими.

В ході розгляду справи з пояснень позивача судом встановлено, що 25.07.2017 відповідачем було повернуто 10 000,00 грн боргу за Договором, що підтверджується платіжним дорученням № 48405 від 25.07.2017.

Відповідно до п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки часткове погашення заявленого до стягнення основного боргу на суму 10 000,00 грн. відбулося після порушення провадження у справі № 910/8407/17, суд вважає за доцільне припинити провадження у справі в цій частині.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу як передоплати за товар підлягають задоволенню в розмірі 7 638 968,60 грн.

Поряд з викладеним, з посиланнями на ч. 6 ст. 231, ч. 2 ст. 343 ГК України, ст.ст. 546, 549 ЦК України та норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неповернутої оплати.

В редакції заяви про збільшення позовних вимог позивачем змінено розрахунок та заявлено пеню за період з 30.01.2017 по 10.04.2017 у сумі 504 468,39 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Системний аналіз положень діючого законодавства, що регулює питання стягнення з боржника пені, зокрема, ч. 3 ст. 549 ЦК України, ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", свідчить про те, що платником пені може виступати лише особа, що несе грошові зобов'язання перед своїм контрагентом.

Оскільки зобов'язання відповідача носять майновий характер, що виражається у вигляді поставки позивачу товару, тобто відповідач не несе перед позивачем будь-яких грошових зобов'язань за договором, то стягнення з відповідача вказаної пені є безпідставним.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Провадження в частині стягнення 10 000,00 грн основної заборгованості припинити.

2. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, б. 2, ідентифікаційний код 37883328) на користь Приватного акціонерного товариства "ЗЕРНОПРОДУКТ МХП" (08800, Київська обл., Миронівський район, м. Миронівка, вул. Елеваторна, 1, ідентифікаційний код 32547211) 7 638 968 (сім мільйонів шістсот тридцять вісім тисяч дев'ятсот шістдесят вісім) грн. 60 коп. основного боргу та 114 584 (сто чотирнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 52 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 08.09.2017

Суддя О.М. Ярмак