КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" вересня 2017 р. Справа №34/3-8/160

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

розглянувши матеріали апеляційної скарги №86/юр від 21.08.2017 (вх. 09-08.1/7427/17 від 05.09.2017) Державного агентства резерву України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2017

за скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №34/3-8/160 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до Державного агентства резерву України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - 1. Міністерство фінансів України

2. Міністерство аграрної політики України

про стягнення 130.614.067,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 стягнуто з Державного агентства з управління державним матеріальним резервом на користь Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» 130.614.067,93 грн. заборгованості та 1.700,00 грн. витрат по сплаті державного мита.

25.01.2001 на виконання зазначеного рішення Вищим арбітражним судом України видано відповідний наказ.

Постановою колегії по перегляду рішень, ухвал, постанов Вищого арбітражного суду України № 04-1/1-2/90 від 18.04.2001 рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі №8/160 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2001 здійснено заміну відповідача - Державного агентства з управління державним матеріальним резервом на Державний комітет України з державного матеріального резерву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 34/3-8/160 від 09.04.2002 (суддя Студенець В.І.) в задоволенні заяви ВАТ «Укрнафта» про зміну способу та прядку виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 шляхом звернення стягнення на майно відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2002 у справі №34/3-8/160 ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2002 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.03.2003 у справі №34/3-8/160 постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2002 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 (суддя Катрич В.С., яка розглядала відповідну заяву на підставі резолюції) змінено порядок та спосіб виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 шляхом стягнення з Державного комітету України з державного матеріального резерву з усіх відкритих рахунків на користь Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» 102 555 442,93 грн. заборгованості, 1 700,00 грн. витрат по сплаті державного мита.

18.09.2008 на виконання зазначеної вище ухвали видано відповідний наказ зі строком дії до 18.09.2011.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2008 у справі №34/3-8/160 ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.04.2009 постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2008 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 25.06.2009 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 09.04.2009.

Ухвалою Верховного Суду України від 16.07.2009 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 09.04.2009.

03.07.2017 Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулося до господарського суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не надіслання на адресу ПАТ «Укрнафта» копії постанови ВП № 12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу, а також щодо не повернення ПАТ «Укрнафта» наказу Господарського суду міста Києва № 34/3-8/160 від 18.09.2008;

- визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу.

04.07.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 у справі № 34/3-8/160.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2017 у справі №34/3-8/160 поновлено пропущений строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва № 34/3-8/160 від 18.09.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 34/3-8/160 від 21.07.2017 замінено державний комітет України з державного матеріального резерву на його правонаступника - Державне агентство резерву України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено повністю. Визнано незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не надіслання на адресу ПАТ «Укрнафта» копії постанови ВП №12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу, а також щодо не повернення ПАТ «Укрнафта» наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 у справі №34/3-8/160.

Визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Не погодившись з даною ухвалою, відповідач - Державне агенство резерву України, подав апеляційну скаргу №86/юр від 21.08.2017 (вх. 09-08.1/7427/17 від 05.09.2017), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ПАТ «Укрнафта».

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги апелянтом не додано доказів сплати судового збору. При цьому, скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору на подання апеляційної скарги, в обгрунтування якого апелянт посилається на відсутність фінансування із загального фонду бюджету України, що таким чином унеможливлює сплату судового збору за подання апеляційної скарги, проте належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності коштів апелянтом до клопотання не додано.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування майнового стану сторін.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, про що роз'яснено пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013 року.

А тому, колегія суддів зазначає, що самі лише обставини, наведені апелянтом в клопотанні щодо фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації, та відсутність у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Отже, звільнення та відстрочення сплати судового збору є правом суду, яке може бути реалізоване за наслідком оцінки судом доводів заявника апеляційної скарги щодо наявності підстав для такого звільнення, виходячи з майнового стану скаржника на момент звернення із апеляційною скаргою, при цьому, відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обставини, які наведені відповідачем, як підстава для відстрочення від сплати судового збору не є, з урахуванням положень Закону та роз'яснень п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013, підставою для відстрочення сплати судового збору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги скаржником до апеляційної скарги не додано доказів надіслання копії апеляційної скарги третім особам, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Міністерству фінансів України та Міністерству аграрної політики України.

Відповідно до роз'яснень п. 4 ч. 9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011, треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі. Тому, якщо до апеляційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, які беруть участь у справі, то така апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається господарським судом.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга №86/юр від 21.08.2017 (вх. 09-08.1/7427/17 від 05.09.2017) Державного агентства резерву України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 у справі №34/3-8/160 не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, що відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України не позбавляє сторону права повторно подати апеляційну скаргу після усунення зазначених обставин з дотриманням вимог ст. 93 ГПК України.

Керуючись ст. 86, 94, п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Державного агентства резерву України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Повернути апеляційну скаргу №86/юр від 21.08.2017 (вх. 09-08.1/7427/17 від 05.09.2017) Державного агентства резерву України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 у справі №34/3-8/160 з доданими до неї матеріалами скаржнику.

3. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

4. Матеріали справи №34/3-8/160 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська