ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 вересня 2017 р. Справа № 903/684/17

за позовом Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії, м. Луцьк

до Комунального підприємства «Зелене господарство м. Луцька»

про стягнення 3 333, 08 грн.

Суддя Пахолюк В.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник (дов. № 13/18-352 від 25.04.2017 р.)

від відповідача: не прибув.

Суть спору:

31.08.2017 року до господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Волиньобленерго в особі Луцької міської філії про стягнення з Комунального підприємства «Зелене господарство м. Луцька» 3 333, 08 грн. заборгованості на підставі договору про постачання електричної енергії № 529-0137000 від 02.09.2008 р.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань в частині оплати вартості спожитої за період з жовтня по листопад 2014 року електричної енергії на суму 1426, 34 грн. в тому числі 1 368, 49 грн. заборгованості за активну електроенергію, 57, 85 грн. заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії.

У зв'язку з неналежним виконанням договірних зобов'язань відповідачу нараховано штрафні санкції, а саме: 582, 30 грн. пені, 1 190, 44 інфляційних нарахувань, 134 грн. процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України.

Представник позивача, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, подала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить не враховувати помилку зазначену в прохальній частині позовної заяви, а саме сумою нарахованої пені вважати 582, 30 грн. (а. с. 44-45).

Представник відповідача в призначене судове засідання не прибув. На адресу суду 11.09.2017р. повернулось рекомендоване повідомлення про вручення за №905 (а. с. 43).

Згідно приписів ст. 75 ГПК та п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки, в матеріалах справи є всі достатні документи, необхідні для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про судовий розгляд справи без участі представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

02.09.2008 р. між ВАТ Волиньобленерго в особі Луцької міської філії (Постачальник електричної енергії) та Комунальним підприємством «Зелене господарство м. Луцька» (Споживач) укладено договір на постачання електричної енергії № 529-0137000. (а.с. 10).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобовязання виникли на підставі договору на постачання електричної енергії № 529-0137000 від 02.09.2008 р..

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до умов договору Постачальник зобов'язується постачати електричну енергію Споживачу, а Споживач оплатити її вартість та здійснити інші платежі згідно з умовами цього Договору та Додатками до нього.

Як визначено п.8.1 договору оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється Споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки Постачальника електричної енергії в терміни, визначені додатком № 2 «Порядок розрахунків» (протягом 3 операційних днів від дня отримання Споживачем рахунку).

Крім того, пунктом 2.2.4 Договору передбачено, що Споживач зобов'язаний здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника електричної енергії та електроустановками Споживача згідно з додатком № 5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

У випадку несвоєчасної оплати вартості електричної енергії Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, враховуючи день фактичної оплати.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору за період з жовтня по листопад 2014 р. позивач постачав відповідачу електричну енергію за тарифами, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, що підтверджується відповідними рахунками за електроенергію.

Однак, відповідач неналежно виконував договірні зобов'язання, в результаті чого, станом на 31.05.2017 р. у нього перед позивачем утворилась заборгованість 1 368, 49 грн. за активну електричну енергію та 57, 85 грн. за реактивну електричну енергію.

Станом на день подання позову до суду (01.09.2017 р.) основна заборгованість відповідача за договором на постачання електричної енергії № 529-0137000 від 02.09.2008 року становила 1 426, 34 грн, підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорена, підставна і підлягала до стягнення, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Позивач просить стягнути з відповідача також 1 190, 44 грн. інфляційних втрат та грн. 134 грн. річних відповідно до ст.625 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт прострочення виконання договірних зобов'язань відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами.

Нараховані позивачем 1 190, 44 грн. інфляційних втрат, 134 грн. річних не суперечать вимогам закону, є підставними та підлягають до стягнення з відповідача.

Крім того, позивач просить на підставі п.4.2.1 договору стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пункт 3 ст.549 ЦК України визначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені). В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Порушення строків оплати, визначених договором, підтверджується наявними матеріалами справи.

Суд зауважує, що пеня є договірним зобов'язанням сторін, узгодженим у договорі на постачання електричної енергії № 529-0137000 від 02.09.2008 року, який підписаний сторонами та скріплений печатками.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 №11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р.

Позовну вимогу про стягнення з відповідача 582, 30 грн. пені за прострочення виконання грошових зобов'язань по оплаті спожитої з 16.09.2014 р. по 15.12.2014 р., з 17.10.2014 р. по 15.06.2015 р. електричної енергії суд вважає правомірно заявленною та такою, що підлягає до стягнення.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову вцілому.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір в сумі 1 600 грн. покладається на відповідача.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 174, 193, 233, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 549, 551, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Зелене господарство м. Луцька» (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, 119, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії (43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 1, п/р 7902 у філії Волинське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 303398, ) 1368, 49 грн. заборгованості за активну електроенергію.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Зелене господарство м. Луцька» (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, 119, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії (43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 1, п/р 7902 у філії Волинське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 303398, ) 57, 85 грн. заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної елктричної енергії.

4. Стягнути з Комунального підприємства «Зелене господарство м. Луцька» (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, 119, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Луцької міської філії (43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 1, п/р 7902 у філії Волинське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 303398, ) 1 190, 44 грн. інфляційних втрат, 134 грн. процентів річних, 582, 30 грн. пені та 1 600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст. 85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

20.09.2017

Суддя В. А. Пахолюк