ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р.Справа № 916/1181/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Колоколова С.І., Разюк Г.П.

секретар судового засідання Криворучко В.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 30.12.2016 року №8;

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 13.02.2017 року №02-27/246, ОСОБА_3 за довіреністю від 03.01.2017 року №02-27/03;

від третьої особи не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 17.07.2017 року

у справі № 916/1181/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м. Одеса

до відповідача ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м.Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства фінансів України, м. Київ

про стягнення 13 446 594 грн. 81 коп.

В С Т А Н О В И В:

18.05.2017 року Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м. Одеса, в якій просило суд стягнути з ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м. Одеса на користь Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м. Одеса суму заборгованості по компенсації вартості витрат за надані Публічним акціонерним товариством Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м.Одеса послуги з постачання електроенергії пільговим категоріям населення у розмірі 13 446 594 грн. 81 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.06.2017 року у справі №916/1181/17 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Міністерство фінансів України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.07.2017 року у справі №916/1181/17 (суддя Смелянець Г.Є.) позов Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м. Одеса задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м. Одеса на користь Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м. Одеса 13 446 594 грн. 81 коп. компенсації вартості витрат за надані послуги з постачання електроенергії пільговим категоріям населення, а також відшкодовано позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м.Одеса з рішенням суду не погодився, тому звернувся до Одеського апеляційною скаргою, в якій просив суд рішення Господарського суду Одеської області від 17.07.2017 року у справі №916/1181/17 скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м. Одеса відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права і неповним зясуванням всіх обставин справи.

29.08.2017 року через канцелярію суду, від Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м. Одеса надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м. Одеса залишити без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники позивача і відповідача підтримали свої доводи і заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причину неявки суд не повідомив, своїми процесуальними правами, передбаченими статтями 22, 27 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін і третіх осіб не тягне за собою відкладення розгляду справи на інші строки, тому, враховуючи те, що ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 року по даній справі явка сторін та третьої особи не була визнана обовязковою, справу розглянуто за наявними матеріалами і наданими присутніми учасниками судового процесу поясненнями, а повний текст постанови направляється сторонам по справі в установленому порядку.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 916/1188/17 та наданих представниками сторін пояснень.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 17.07.2017 року у справі №916/1181/17 відповідає нормам матеріального та процесуального права України, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання.

Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до підпункту б пункту 4 частини 1 статті 89 та статті 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Даним порядком встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів і здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету України.

У пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ним щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

При цьому, згідно з пунктом 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевий держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з Положенням про ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, останній є виконавчим органом Одеської міської ради і створюється відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування". Основними завданнями ОСОБА_4 є, зокрема, забезпечення реалізації державної політики з питань соціального захисту населення, підтримки сім'ї, попередження насильства в сім'ї, протидії торгівлі людьми, виконання програм і здійснення заходів у цій сфері; призначення та виплата соціальних допомог, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України, надання пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг; виконання функцій головного розпорядника коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії.

Отже, головним розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг у м. Одесі є ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м. Одеса, а відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання населенню м. Одеса послуг постачання електроенергії пільговим категоріям населення, повинен здійснювати відповідач за рахунок державних субвенцій.

Пунктом 4 вказаного порядку визначено, що перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів міст Києва та Севастополя;

За умовами пункту 5 даного порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення);

Згідно з пунктом 7 порядку Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів. Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби.

Як вбачається з матеріалів справи, за період січня-березня 2017 року Публічним акціонерним товариством Енергопостачальна компанія Одесаобленерго, м. Одеса надавались послуги з постачання електричної енергії окремим категоріям громадян, що проживають на території міста ОСОБА_1 та мають право на пільги та субсидії.

Субвенції з державного бюджету на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот тощо передбачені Додатком №7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік".

З матеріалів справи вбачається, що за рахунок коштів субвенцій відповідачем було перераховано позивачу 14 986 031 грн. 97 коп., з яких 6 320 389 грн. 21 коп. було зараховано для погашення кредиторської заборгованості за 2016 рік.

Між Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго", м. Одеса та ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м. Одеса 01.04.2017 року були підписані акти звірки розрахунків за надані послуги з електропостачання, а саме:

- за надання субсидії населенню для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 9 861 032 грн. 17 коп.;

- за надання пільг ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, дітям війни, особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, жертвам нацистських переслідувань та реабілітованим громадянам, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами, на житлово-комунальні послуги на загальну суму 2 538 686 грн. 64 коп.;

- за надання пільг ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, звільненим зі служби за віком, через хворобу або вислугою років військовослужбовцям Служби безпеки України, працівникам міліції, особам начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи, особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали інвалідами під час виконання службових обовязків; пенсіонерам з числа слідчих прокуратури; дітям (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи, загиблих або померлих у звязку з виконанням службових обов'язків, непрацездатним членам сімей, які перебували на їх утриманні; звільненні з військової служби особам, які стали інвалідами під час проходження військової служби, батькам та членам сімей військовослужбовців, військовослужбовців Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, які загинули (померли) або пропали безвісті під час проходження військової служби; батькам та членам сімей осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які загинули (померли) або зникли безвісті під час виконання службових обовязків, суддям у відставці на житлово-комунальні послуги на загальну суму 715 082 грн. 37 коп.;

- за надання пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, на житлово-комунальні послуги на загальну суму 97 256 грн. 26 коп.;

- за надання пільг багатодітним сім'ям на житлово-комунальні послуги на загальну суму 234 537 грн. 37 коп.

Таким чином, станом на 01.04.2017 року кредиторська заборгованість у відповідача перед позивачем за надані послуги складає 13 446 594 грн. 81 коп., що підтверджено матеріалами справи та не оспорено відповідачем належними та допустимими доказами по справі.

Несплата відповідачем даної заборгованості і стала підставою даного позову.

ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м.Одеса щодо розміру заборгованості не заперечує, проте вказує, що бюджетні призначення на оплату пільг та житлових субсидій на електроенергію використані у повному обсязі, а питання збільшення місту ОСОБА_1 обсягу субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на даний час не вирішено.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог Законів України.

Враховуючи зазначені вище приписи законодавства та, враховуючи наявність заборгованості відповідача по відшкодуванню вартості послуг, наданих пільговим категоріям населення в сумі 13 446 594 грн. 81 коп., обґрунтованим є висновок Господарського суду Одеської області про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо доводів відповідача про неможливість здійснення вищевказаного відшкодування у зв'язку із відсутністю бюджетних асигнувань для таких виплат, судова колегія зазначає наступне.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 9 липня 2007 року №6-рп/2007).

Зокрема, у рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2.).

ОСОБА_5 з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення відповідача (органу, уповноваженого державою здійснювати від її імені представництво в цих правовідносинах) від відповідальності за порушення грошового зобовязання зі сплати компенсації пільг, а посилання відповідача на те, що він не має бюджетних призначень щодо розпорядження бюджетними коштами на компенсацію пільг не звільнюють його від обовязку сплатити цю компенсацію за договором, який було укладено сторонами без заперечень та зауважень.

Частиною 3 статті 82 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі 11/466, з огляду на положення частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 року, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10.03.2011 року «Сук проти України» вказано, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов'язань (така ж позиція викладена у рішенні у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia).

Отже, відсутність бюджетного фінансування відповідача на проведення відшкодування вартості наданих пільговим категоріям громадян телекомунікаційних послуг та оплату заборгованості, не є підставою для його звільнення від виконання договірних грошових зобовязань зі сплати компенсації пільг.

Чинним законодавством України не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обовязку проведення розрахунків з постачальниками послуг, які були надані на пільгових умовах, оскільки надання пільг певних категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості чи власного бажання, а відповідно до вимог законів України.

Неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для позбавлення позивача права на відшкодування вказаних вище витрат, понесених позивачем.

Отже, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте судом за результатами дослідження усіх обставин справи. Тому відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду Одеської області від 17.07.2017 року у справі №916/1181/17 відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 праці та соціальної політики Одеської міської ради, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 17.07.2017 року у справі №916/1181/17 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 17.07.2017 року у справі №916/1181/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий суддя ОСОБА_6
Судді ОСОБА_5
ОСОБА_7