ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017р. Справа № 914/1354/17

За позовною заявою: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Труд, с.Сусли, Новоград-Волинський район, Житомирська область

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Укрімпап, м. Дрогобич, Львівська область

про: стягнення заборгованості в розмірі 73232,50 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_2 представник (Довіреність б/н від 23.01.2017р.)

Від відповідача: не зявився.

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

Розглядається справа за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Труд до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Укрімпап про стягнення заборгованості в розмірі 73232,50 грн.

Ухвалою суду від 05.07.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 20.07.2017р.

20.07.2017р. за вх..№25529/17 від представника позивача через канцелярію суду поступила Заява про долучення додаткових документів до справи.

Представник позивача в судовому засіданні 20.07.2017р. позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 20.07.2017р. не забезпечив, вимог ухвали суду не виконав, хоча й був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи. Однак, докази отримання ухвали суду відповідачем, станом на час судового засідання на адресу суду не повернулись.

Ухвалою суду від 20.07.2017р. розгляд справи відкладено на 08.08.2017р.

07.08.2017р. на електронну адресу суду від позивача надійшла Заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання.

Позивач не з'явився в судове засідання 08.08.2017р..

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 08.08.2017р. не забезпечив, вимог ухвали суду не виконав, хоча й був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи. Однак, докази отримання ухвали суду відповідачем, станом на час судового засідання на адресу суду не повернулись.

Як встановлено судом, в матеріалах справи міститься лист ТОВ "Торговий Дім УКРІМПАП", де зазначено адресу 01033, м. Київ, вул. Короленківська, 4. ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичною адресою відповідача є: 82172, АДРЕСА_1.

Відтак, з метою повного та всебічного зясування обставин справи, суд вважав за необхідне скерувати копію ухвали відповідача за двома адресами, з метою належного повідомлення останнього.

Ухвалою суду від 08.08.2017р. відкладено розгляд справи на 12.09.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 12.09.2017р. подав заяву про доручення додаткових документів до справи, а також надав клопотання про продовження строку вирішення спору, яке судом задоволено.

В судове засідання 12.09.2017р. повторно явки повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим листом.

Поштовий конверт з ухвалою від 08.08.2017р., направлений судом на адресу: 01033, м. Київ, вул. Короленківська, 4, отриманий відповідачем 22.08.2017р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Поштові конверти з ухвалами від 05.07.2017р. та від 20.07.2017р. направлений на адресу, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (82172, Львівська область, м. Дрогобич, м. Стебник, вул. Калнишевського, буд.2, кв. 17), повернуті поштовим відділенням із відміткою за закінченнм терміну зберігання.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (п. 3.9.1 Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У звязку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

На замовлення відповідача від 24.06.2015р. позивач поставив залізничним транспортом за вказаними у замовленні реквізитах товар (відсів гранітний та щебінь гранітний), що підтверджується залізничним накладними: №32224693 від 28.06.2015р. щебінь фр.5-10 в кількості 136,1 тонн на суму 13610,00 грн.; №32224677 від 28.06.2015р. відсів очищений в кількості 203,2 тонни на суму 3048,00 грн.; №32224974 від 28.06.2015р. відсів очищений в кількості 135,4 тонни на суму 2031,00 грн.; №32224933 від 28.06.2015р. відсів очищений в кількості 135,5 тонни на суму 2032,50 грн.; №32224644 від 28.06.2015р. щебінь фр.5-10 із кількості 137,1 тонн на суму 13710,00 грн.; №32224735 від 28.06.2015р. відсів очищений в кількості 206,1 тоннина суму 3091,50 грн.;№32245128 від 30.06.2015р. щебінь фр.5-10 в кількості 138,1 тонн на суму 13810,00 грн.; №32243859 від 30.06.2015р. щебінь фр.5-10 в кількості 137,2 тонн на суму 13720,00 грн.; №32243834 від 30.06.2015р. відсів очищений в кількості 274,8 тонни на суму 4122,00 грн.; №32245243 від 30.06.2015р. відсів очищений в кількості 270,5 тонн на суму 4057,50 грн. на загальну суму 73 232,50 грн. (оригінал оглянуто в судовому засіданні).

Відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар. На дату розгляду справи в суді заборгованість відповідача перед позивачем згідно первинних бухгалтерських документів становить 73 232,50 грн.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався з претензіями від 22.03.2016р. та від 25.04.2017р. до відповідача з вимогою про оплату поставленого товару (за попереднім та теперішнім місцезнаходженням юридичної особи). В обох випадках поштові відправлення не були вручені з підстав закінчення терміну зберігання та повернуті ТзОВ «Труд».

Відтак, позивач звернувся до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 73 232,50 грн.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

ОСОБА_3 з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено судом, відповідач направив позивачу лист б/н від 24.06.2015р., яким просив поставити щебеневу продукцію в п/вагонах наступним одержувачам: філія Чернігівська ДЕД, філія Сосницька ДЕД, філія Коропський ДЕД, філія Ічнянський РАД. Відтак, сторони спору набули взаємних прав та обовязків.

Положеннями ч. 2 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що договір поставки укладається на розсуд сторін. А згідно з приписами ст.181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто, шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Позивач шляхом поставки товару згідно залізничних накладних та листа відповідача від 24.06.2015р., а відповідач, звернувшись із замовленням до позивача, створили певні права та обов'язки, які аналогічні цивільним правам та обов'язкам сторін за договором поставки продукції, встановленим статтями 691, 692, 712 Цивільного кодексу України та статтею 265 Господарського кодексу України. Зокрема, у позивача виникло право вимагати оплати поставленого товару, а у відповідача виник обов'язок по оплаті вартості отриманого товару.

До матеріалів справи позивачем долучено копію листа № 59 від 21.07.2017р. (оригінал оглянуто в судом) до начальника залізничної станції Новоград-Волинський-1 про надання інформації чи поверталися вантажі, відправлені ТзОВ «Труд» зі ст. Смолка Південно-Західної залізниці за залізничними накладними: №32224693, №32224677, №32224974, №32224933, №32224644, №32224735, №32245128, №32243859, №32243834, №32245243.

У відповідь начальник залізничної станції Новоград-Волинський-1 надав лист №60 від 24.07.2017р., яким повідомив, що відправлені позивачем будівельні вантажі з вказаних залізничних станцій на залізничні станції Новоград-Волинський та Смолка Південно-Західної залізниці не повертались.

Відповідач дану обставину не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

ОСОБА_3 із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо оплати заборгованості за поставлений товар у розмірі 73 232,50 грн.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 28, 33, 34, 44, 48, 49, 75, 82-84, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Укрімпап (82172, Львівська область, м. Дрогобич, м. Стебник, вул. Калнишевського, буд. 2, кв. 17, ідентифікаційний код 36644064) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Труд (11775, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Сусли, вул. Радянська, 1, ідентифікаційний код 13720486) 73 232,50 грн. основного боргу та 1600,00грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 14.09.2016р.

Суддя Ділай У.І.