УХВАЛА

12.09.2017Справа № 910/24036/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

скаргу публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. (далі - Банк), м. Київ,

на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л.

з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.11.2015

у справі № 910/24036/15

за позовом Банку

до товариства з обмеженою відповідальністю «Пілон Інвест», м. Київ,

про стягнення 889 155, 61 дол. США, що еквівалентно 19 620 261,52 грн.,

за участю представників:

позивача - Абакумової І.О. (довіреність від 03.01.2017 № 22/1/60);

відповідача - не з'явилися;

Відділу - не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва (суддя Пригунова А.Б.) перебувала справа №910/24036/15 за позовом Банку до товариства з обмеженою відповідальністю «Пілон Інвест» (далі - Товариство) про стягнення 889 155, 61 дол. США, що еквівалентно 19 620 261,52 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у справі № 910/24036/15 позов Банку задоволено; стягнуто з Товариства на користь Банку заборгованість по процентам у розмірі 640 755, 90 дол. США, 189 877, 34 дол. США пені та 58 522, 37 дол. США 3 % річних; стягнуто з Товариства, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73 080 грн.

09.11.2015 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ у справі № 910/24036/15 на виконання рішення від 21.10.2015 зі справи № 910/24036/15.

24.07.2017 від Банку надійшла скарга на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ) Думанської А.Л., в якій Банк просить суд:

- визнати дії головного державного виконавця Відділу Думанської А.Л. щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання неправомірними;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу Думанську А.Л. відкрити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 910/24036/15, виданого 09.11.2015 Господарським судом міста Києва.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва Кривенко О.М. від 24.07.2017 № 05-23/2163 було призначено повторний автоматизований розподіл у зв'язку з неможливістю здійснення правосуддя суддею Пригуновою А.Б.

У результаті автоматизованого розподілу вказану скаргу було передано судді Курдельчуку І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 розгляд скарги було призначено на 12.09.2017.

30.08.2017 Відділ подав суду копії матеріалів виконавчого провадження для долучення до матеріалів справи.

12.09.2017 Відділ подав суду заперечення на скаргу, в яких вказав на необґрунтованість скарги та просив суд у її задоволенні відмовити.

Представник скаржника у судовому засіданні 12.09.2017 надав пояснення по суті скарги та просив суд її задовольнити.

Представники відповідача та Відділу у судове засідання 12.09.2017 не з'явилися; про причини неявки суд не повідомили; були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

Відповідно до першої частини статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

При розгляді скарги судом встановлено таке.

Банк подав Відділу заяву про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2017 № 11/1-18601, в якій просив прийняти наказ від 09.11.2015 зі справи № 910/24036/15 до виконання та здійснити усі передбачені законодавством заходи для фактичного і повного виконання рішення Господарського суду міста Києва.

04.07.2017 Відділом винесено повідомлення від 04.07.2017 № 20.1/54226742/3 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (далі - Повідомлення) на підставі пункту 8 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), а саме у зв'язку із тим, що до заяви не додано квитанції про сплату авансового внеску.

На думку стягувача, дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа є неправомірними, оскільки Банк знаходиться на стадії ліквідації, а функції ліквідації Банку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконує уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від імені Фонду, який, у свою чергу, є державною, спеціалізованою установою та звільненій від сплати авансового внеску.

Частиною четвертою статті 4 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи;

стягнення аліментів;

відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Разом з тим, стягувачем у даному виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості є Банк, а не Фонд, що підтверджується нормою пункту 5 частини другої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй повноважень має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. На це також вказав Верховний Суд України у постанові від 07.10.2015 зі справи № 6-1521цс15 за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що спірні правовідносини виникли на підставі цивільно-правової угоди й уповноважена особа Фонду виступає в указаному спорі від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В абзаці третьому пункту 9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - Постанова № 9) вказано, що якщо ж обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

У пункті 9.13 Постанови № 9 зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, дії державного виконавця вчинені 04.07.2017 не містять ознак незаконності, а Повідомлення відповідає вимогам Закону.

Отже, скарга задоволенню не підлягає.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

За таких обставин, керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 910/24036/15 залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати учасникам процесу, що не були присутні у судовому засіданні, відповідно до статті 87 ГПК України.

Суддя І.Д. Курдельчук