ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р.Справа № 922/2737/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське спеціальне будівельно-монтажне підприємство «Укрспецбудмонтаж», м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАКС Компані", м.Харків
про стягнення коштів в сумі 47476,87 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 22.05.2017р.,

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Українське спеціальне будівельно-монтажне підприємство «Укрспецбудмонтаж» - звернувся з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакс Компані» - про стягнення заборгованості в сумі 39992,80 грн.; 3% річних в сумі 529,00 грн.; інфляційних втрат в сумі 2370,68 грн.; пені в сумі 4584,39 грн., мотивуючи позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором підряду №15/09-16 від 12.09.2016 р.

Ухвалою Суду від 16.08.2017 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 11.09.2017 р.

В судовому засіданні 11.09.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив Суд їх задовольнити.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні 11.09.2017 р. не скористався,відзиву на позовну заяву не надав, про причини неявки Суд не повідомив, хоча про розгляд справи Судом був повідомлений належним чином. Так, направлена на адресу відповідача, визначену в позовній заяві та ЄДРПОУ ухвала про порушення провадження у справі повернулась до Суду за закінченням терміну зберігання.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Суд встановив наступне.

12.09.2016 р. між позивачем (як підрядником) та відповідачем (як замовником) було укладено договір підряду № 15/09-16 (далі договір підряду).

Відповідно до п. 1.1 договору підряду, підрядник зобовязується виконати власними та залученими силами роботи по влаштуванню буро набивних свай у відповідності до договірної ціни на обєкті: «Силос оперативний та бункер відходів пгт Роми, вул. Київська, буд. 111, Сумської області» відповідно до умов договору, а замовник зобовязується надати підрядникові будівельну площадку, забезпечити можливість виконання робіт на ній, прийняти і сплатити виконану роботу.

Згідно з п. 2.1 договору підряду, загальна вартість робіт по договору становить 89992,80 грн. з урахуванням ПДВ.

В п. 2.2 сторони домовились, що замовник не пізніше 3 днів після підписання договору авансом перераховує підряднику суму в розмірі 50000,00 грн. на придбання ГСМ, перебазування обладнання, а також витрати на відрядження.

Згідно з п. 5.1 договору підряду, приймання-передача виконаних робіт здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.6 договору підряду, оплата робіт здійснюється замовником після підписання замовником та підрядником акта виконаних робіт по формі КБ-2 та КБ-3.

Повний розрахунок здійснюється замовником протягом 5 днів після підписання акта виконання підрядником всіх робіт по даному договору за виключенням отриманого авансу (п. 2.8 договору підряду).

28.02.2017 р. сторонами було підписано та скріплено печатками акт виконаних робіт по формі КБ-2 на суму 89992,80 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі КБ-3 на суму 89992,80 грн.

Позивач стверджує, що відповідач частково розрахувався за виконані роботи (на суму 50000,00 грн. згідно платіжного доручення №1452 від 23.09.2016 р. арк.с. 28), що призвело до виникнення заборгованості в сумі 39992,80 грн. та зумовило звернення з позовом до Суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. (ч.ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України).

В п. 2.1 договору підряду сторони домовились, що вартість робіт за даною угодою складає 89992,80 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивач виконав, а відповідач прийняв обумовлені договором підряду роботи на загальну суму 89992,80 грн. (акт виконаних робіт по формі КБ-2 на суму 89992,80 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі КБ-3 на суму 89992,80 грн. - арк.с. 26-27).

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Договором підряду (в пунктах 2.6, 2.8) сторони домовились, що підставою для оплати виконаних позивачем робіт є підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт. При цьому, повний розрахунок здійснюється відповідачем протягом 5 днів після підписання акта виконання підрядних робіт.

Враховуючи, 28.02.2017 р. сторонами було підписано та скріплено печатками акт виконаних робіт по формі КБ-2 на суму 89992,80 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі КБ-3 на суму 89992,80 грн., строк виконання відповідачем своїх грошових зобовязань за договором підряду настав 05.03.2017 р.

Як свідчить платіжне доручення №1452 від 23.09.2016 р. (арк.с. 28), відповідач частково розрахувався за виконані роботи - 23.09.2016 р. на суму 50000,00 грн.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надані докази оплати виконаних позивачем за договором підряду робіт в більшій частині або в повному обсязі.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошових зобовязань за договором підряду на суму 39992,80 грн. (89992,80 грн.-50000,00 грн.), а отже позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за договором підряду в сумі 39992,80 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Договором підряду (п. 11.3) сторони погодили, що у випадку порушення строків оплати робіт, визначених в даному договорі, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних на предмет відповідності вимогам договору поставки та чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 253-255, 549, 625 ЦК України, ст.ст. 231-232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення за період з 06.03.2017 р. по 14.08.2017 р. пені в сумі 4584,39 грн., інфляційних втрат в сумі 2370,68 грн. та 3% річних в сумі 529,00 грн. - є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України. Відповідно до даної норми судові витрати при задоволенні позовних вимог покладаються на відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 530, 612, 837, 843, 854 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, Суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакс Компані» (61017, м. Харків, вул. Пащенківська, 11, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українське спеціальне будівельно-монтажне підприємство «Укрспецбудмонтаж» (61052, м. Харків, вул. Різдвяна, 29-Б, офіс 308, ) заборгованість в сумі 39992,80 грн.; 3% річних в сумі 529,00 грн.; інфляційні втрати в сумі 2370,68 грн.; пеню в сумі 4584,39 грн., судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_2