ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 вересня 2017 р. Справа № 903/550/17

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 26 211,95грн.

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: Пилипчук Ю.В., довіреність №6719-К-О від 19.05.2017р.

від відповідача: н/в

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. В судовому засіданні учаснику судового процесу згідно ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

У судовому засіданні 11.09.2017р. відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 26 211,95грн., в тому числі 4 000,00 грн. заборгованості за кредитом згідно договору банківського обслуговування № Б/Н від 07.11.2013 р., 7 424,00 грн. заборгованості по процентах за користування кредитними коштами за період з 26.12.2013 р. по 09.06.2017 р., 10 658,94 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором по 09.06.2017 р., 4 129,01 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01.12.2013 р. по 09.06.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті процентів та комісії за користування кредитом у встановлені договором № б/н від 07.11.2013 р. та Умовами та правилами надання банківських послуг строки.

Розгляд справи згідно зі ст. 77 ГПК України неодноразово відкладався у зв'язку з неподанням витребуваних доказів, необхідністю витребування нових доказів.

У судовому засіданні 11.09.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив порядок та підстави зміни розміру процентів за користування кредитом, комісії.

До пояснень долучив повідомлення відповідача від 06.06.2014р. про зміну відсоткових ставок з 01.07.2014р., виписку з банківського рахунку, витяги з Умов та правил надання банківських послуг станом на 01.02.2015р., 01.02.2016р., судову практику, зокрема, постанови Вищого господарського суду України від 04.08.2015р. у справі №910/27507/14, від 17.08.2017р. у справі №912/1387/15.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, вимоги суду не виконував, ухвали суду від 11.07.2017р., 01.08.2017р., 28.08.2017р. повернуті органами поштового зв'язку із відмітками "за не запитом".

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження ФОП ОСОБА_1: АДРЕСА_1, куди і направлялися ухвали суду.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, явку відповідача не було визнано обов'язковою, відповідач мав час для подачі суду доказів та явку в судове засідання на власний розсуд, та даною можливістю не скористався, сплив строк розгляду спору, імперативно визначений ст. 69 ГПК України, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2013 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підписано заяву про відкриття поточного рахунку (а.с. 14, 71-82).

Згідно заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Клієнт, підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 07.11.2013 р., погодився із умовами та правилами надання банківських послуг, розміщених на сайті банку www.pb.ua, тарифами банку, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Сторони зобов'язались виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку - виконувати договір банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua або інші Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком).

При підписанні заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 07.11.2013 р. сторони погодили, що при укладенні договорів, а також додаткових угод до них банк та клієнт допускають використання факсимільного відтворення печатки банку і підпису особи, уповноваженої підписувати договори та угоди до них від імені банку, здійсненого за допомогою засобів копіювання.

Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 07.11.2013 р. підписана представником публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" і ФОП ОСОБА_1

Відповідно до п. 3.2.2.1.1. Умов та правил кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до п. 3.2.2.1.3 Умов та правил кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до п. 3.2.2.1.8. Умов та правил проведення платежів клієнта у порядку обслуговувані кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до п. 3.2.2.1.6. Умов та правил ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms - повідомлення або інших).

11.11.2013 р. банком було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1 000,00 грн., з 22.11.2013р. - 4 000,00грн., з 01.03.2014р. - 4 000,00грн., що підтверджується довідкою про розмір встановлених кредитних лімітів по клієнту ФОП ОСОБА_1 (а.с. 29).

Зобов'язання за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку відповідач належно не виконав, у зв'язку з чим станом на 09.06.2017р. виникла заборгованість в сумі 4 000,00грн. за кредитом за період з 01.04.2014р. по 09.06.2017р., 7 424,00грн. по процентам за користування кредитом за період з 26.12.2013р. по 09.06.2017р.

Відповідно до п.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За загальним правилом, передбаченим частиною 1 статті 1072 ЦК України та частиною 22.9. статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку грошей на рахунку платника.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до ч. 2 ст. 1069 Цивільного кодексу України права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми та надає клієнту можливість здійснювати платежі за умови відсутності або недостатності грошових коштів на його рахунку, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору банківського обслуговування від 07.11.2013р.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір банківського обслуговування від 07.11.2013р. є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору. Підписання сторонами Умов та правил надання банківських послуг є дотриманням письмової форми такого змішаного договору.

Факт укладення сторонами договору банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку відповідачу підтверджується і банківською випискою по поточному рахунку ФОП ОСОБА_1 НОМЕР_2, відкритому в ПАТ "Комерційний банк "ПриватБанк" та довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів № 08.7.0.0.0/34 від 13.07.2017р., відповідно до якої банком встановлено клієнту кредитний ліміт на рахунок НОМЕР_2 (а.с. 29).

Отже, підтверджено, що відповідач користувався кредитними коштами на умовах Умов та правил надання банківських послуг, до яких приєднався, підписавши заяву.

Відповідно до 193 ГК України, ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ФОП ОСОБА_1 умови договору щодо вчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами належним чином не виконував, про що свідчить банківська виписка по рахунку за період з 04.03.2014р. по 13.06.2017р., претензію від 23.05.2017р. №Е0209VOYO0KY та повідомлення в системі Інтернет клієнт-банк залишив без відповіді та задоволення (а.с. 32, 33, 94).

Вимога позивача щодо стягнення 4 000,00грн. заборгованості по кредиту стверджується заявою про відкриття поточного рахунку від 07.11.2013р., договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку від 07.11.2013р., довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів № 08.7.0.0.0/34 від 13.07.2017р., банківською випискою по рахунку за період з 04.03.2014р. по 13.06.2017р., повідомленнями в системі Інтернет клієнт-банк, відповідачем не оспорена та підлягає до задоволення відповідно до ст.ст. 1048, 1054, 1069 ЦК України та ст.193 ГК України.

Відповідно до п. 3.2.2.1.11 Умов за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25 - го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1 - го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25 - го числа наступного, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21 - го до кінцевого числа поточного місяця (далі "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Якщо дебетове сальдо не було обнулене згідно вказаних умов, то з 26-го числа на залишок заборгованості починаються нараховуватись відсотки за користування кредитом за ставкою 24% річних.

У п. 3.2.2.4.1.3 Умов та правил сторони передбачили, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь - якого з грошового зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У п. 3.2.2.2.3.1 Умов обумовлено, що процентна ставка за користування кредитом може бути підвищена банком у разі якщо збільшиться облікова ставка НБУ на 1 або більше пунктів, та/або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше відсотків, та/або вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 або більше відсотків. Сторони погодилися, що збільшена відсоткова ставка починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, закріплених у даному пункті, а клієнт не погасить наявну перед банком заборгованість в порядку і строки, передбачені Умовами. Банк повідомляє клієнта про настання подій, встановлених цим пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms-повідомлення або інших).

06.06.2014р. банк через систему Інтернет клієнт-банк повідомив ФОП ОСОБА_1 про зміну відсоткових ставок у зв'язку з різкими змінами вартості ресурсів на міжбанківському ринку (а.с. 93).

Пунктом 3.2.1.4.1.2. Умов та правил надання банківських послуг (в редакції від 01.07.2014р.) передбачено, що у разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь - якого з грошового зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь - якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язання. Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Зважаючи на викладене, нараховані позивачем 7 424,00грн. по процентам за користування кредитом за період з 26.12.2013р. по 09.06.2017р. підставні та підлягають до стягнення.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Підпунктом 3.2.2.5.1 Умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних), від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п. 3.2.2.5.4 Умов нарахування пені за кожний випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане клієнтом.

Позивачем за несвоєчасне виконання зобов'язань по погашенню кредиту, сплаті відсотків, комісії нараховано відповідачу пеня в розмірі 10 658,94 грн. за період з 04.12.2013р. по 09.06.2017р.

Частина 6 ст. 232 ГК України визначає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Приписами ст. ст. 6, 628 ЦК України встановлено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони обумовили більший строк нарахування пені у п. 3.2.1.5.4 Умов, що не суперечить чинному законодавству.

Пунктом 3.2.2.5.7 Умов сторони обумовили збільшення строку позовної давності, що не суперечить ч. 1 ст. 259 ЦК України, згідно якої позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Нараховані позивачем 10 658,94 грн. пені за період по 09.06.2017р. підставні та підлягають до стягнення в силу ст. ст. 230, 232, 343 ГК України, та п.п. 3.2.2.5.1, 3.2.2.5.4 , 3.2.2.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з п.3.2.4.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку винагороду за користування ліміту відповідно до п.п. 3.2.2.1.6, 3.2.2.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Сума стягуваної комісії становить не менше за 200,00грн. (п.3.2.1.4.4. Умов в редакції від 01.02.2016р.) (а.с. 138).

Нараховані позивачем 4 129,01 грн. комісії за користування кредитом за період з 01.12.2013р. по 09.06.2017 р. підставні та підлягають до стягнення в силу договору-заявки від 07.11.2013р. та п.п.3.2.4.4, 3.2.1.4.4 Умов.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 193, 216, 230-232, 343 ГК України, ст.ст. 525, 526, 549, 599, 610, 628, 1048, 1054, 1066, 1067, 1069 ЦК України, ст.ст. 44, 49, 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1

на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд. 50,

4 000,00 грн. заборгованості по кредиту, 7 424,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 10 658,94 грн. пені, 4 129,01 грн. комісії за використання кредиту, 1 600,00грн. витрат по сплаті судового збору. Всього: 27 811,95 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Повне рішення

складено 12.09.2017р.

Суддя С.Т. Філатова