донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

12.09.2017р. справа №905/1327/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 (довіреність №2 від 05.07.2017р.);
від відповідача:ОСОБА_6 ( довіреність №09-18/5633 від 13.04.2017р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПриватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від10.07.2017р. (повний текст підписано 11.07.2017р.)
по справі№905/1327/17 (суддя Левшина Г.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Трансексім», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь Донецької області
простягнення заборгованості в сумі 8715091,47грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансексім», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь Донецької області (Відповідач) про стягнення коштів за договорами на придбання технологічного обладнання №089ло/103 від 15.01.2015р. та №088М/16 від 10.03.2015р. в сумі 8715091,47грн., з яких основного борг в сумі 6844441,46грн., інфляційних втрат в сумі 911817,16грн., 3% річних в сумі 263449,16грн. та пені в суму 695383,69грн.

В перебігу розгляду справи Позивач своєю заявою (а.с.а.с.76,77) в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України зменшив розмір позовних вимог, остаточно вимагаючи стягнення заборгованості в сумі 7405062,20грн., з яких основного борг в сумі 5811206,20грн., інфляційних втрат в сумі 727985,33грн., 3% річних в сумі 238446,16грн. та пені в сумі 627424,51грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.07.2017р. (повний текст підписано 11.07.2017р.) у справі №905/1327/17 позовні вимоги були задоволені частково - стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» кошти в сумі 7402202,39грн., з яких основної заборгованості в сумі 5811206,20грн., інфляційних втрат в сумі 727985,33грн., 3% річних в сумі 237574,49грн. та пені в сумі 625436,37грн. У задоволенні частини вимог по стягненню 3% річних в сумі 871,67грн. та пені в сумі 1988,14грн. було відмовлено.

Рішення місцевого суду було вмотивоване доведенням матеріалами справи факту не виконання Відповідачем своїх обовязків з оплати отриманого обладнання за договорами №089ло/103 від 15.01.2015р. та №088М/16 від 10.03.2015р. В свою чергу, частковість задоволення позовних вимог було зумовлено допущенням Позивачем помилки в розрахунках при визначенні належних періодів стягнення заборгованості.

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 10.07.2017р. у справі №905/1327/17 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає:

- неврахування судом факту відсутності номеру поштового відправлення на примірниках опису вкладення (про направлення Відповідачеві позовної заяви та заяви про зменшення розміру позовних вимог), що суперечить вимогам п.61 Правил надання поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р.;

- безпідставна відмова суду надати справу для ознайомлення у звязку з відсутності головуючого судді у справі;

- порушення судом конституційного принципу рівності усіх учасників судового процесу, у звязку з чим Відповідач був позбавлений права на ознайомлення з матеріалами справи, підготувати відзив, надати контррозрахунок штрафних санкцій тощо.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Радіонова О.О. і ОСОБА_3

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.07.2017р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 14.08.2017р. об 14.10, з подальшим відкладенням на 12.09.2017р. об 15.00.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове засідання 12.09.2017р. зявився, доводи і вимоги апеляційної скарги підтримав, але підстави існування заборгованості у визначеному місцевим судом розмірі, надавши підписані без зауважень акти звірення розрахунків станом на 03.08.20107р., складені на виконання вимог суду Позивачем (а.с.а.с.131-134)

Представник Позивача у судовому засіданні 12.09.2017р. наголосив на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 15.01.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансексім» (Постачальник) було укладено типовий договір на придбання технологічного обладнання №089ло/103 (Договір №1 - а.с.а.с.16-21), відповідно до умов п.1.1. якого Позивач зобовязався передати, а Відповідач прийняти та оплатити обладнання для металургійної промисловості на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.2.1 означеного договору №1, кількість, номенклатура обладнання вказується в специфікаціях до договору, які є його невідємною частиною.

Згідно з п.3.1. цього договору, поставка здійснюється видами транспорту, що вказані у специфікаціях.

В п.3.2 договору №089ло/103 від 15.01.2015р. сторони домовились, що Постачальник зобовязується поставити обладнання на умовах доставки, що вказані в специфікаціях згідно з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2000р.

Відповідно до п.3.3. договору №1, строки поставки обладнання вказуються в специфікаціях.

Згідно з п.4.3 договору №089ло/103 від 15.01.2015р. загальна сума договору визначається як сумарна вартість обладнання, поставка якого здійснюється згідно доданих до нього специфікацій.

Так, приписами п.п.5.1.,5.2. договору №089ло/103 від 15.01.2015р. було визначено, що оплата Покупцем здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що вказаний у договорі. Оплата за поставлене обладнання буде відбуватися протягом строку, вказаного у специфікаціях, який обчислюється з моменту поставки обладнання та надання документів, вказаних в п.6.3 договора.

В свою чергу, в п.п.6.1,6.2 договору №089ло/103 від 15.01.2015р. сторони визначили, що приймання продукції здійснюється у відповідності до умов Інструкції №П-6 від 15.06.1965р. «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за кількістю» та Інструкції №П-7 від 25.04.1966р. «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за якістю».

Відповідно до п.7.2 договору №089ло/103 від 15.01.2015р., у разі порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплаті обладнання, Покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, проте не більше подвійної облікової ставки НБУ.

На виконання умов договору №089ло/103 від 15.01.2015р. сторонами було підписано Специфікація №1 від 15.01.2015р. (а.с.а.с.22,23) на поставку наступної продукції: колісна пара ПМ-180ч. 059843-2СБ, у кількості 24шт., на загальну суму 2931840,00грн., з визначеними строками поставки.

Відповідно до п.5 Специфікації №1 від 15.01.2015р. до договору №089ло/103 від 15.01.2015р., оплата за поставлену продукцію здійснюється з відстрочкою у 20 календарних днів з дати поставки.

У відповідності до умов означеної Специфікації, Позивачем було частково поставлено товар за видатковими накладними:

- видаткова накладна №032701 від 27.03.2015р. обладнання на суму 732960,00грн.(а.с.26);

- видаткова накладна №070902 від 09.07.2015р. обладнання на суму 732960,00грн. (а.с.27)

Означені видаткові накладні були підписані сторонами без заперечень та зауважень. Таким чином, на підставі договору №089ло/103 від 15.01.2015р та Специфікації №1 від 15.01.2015р. Позивачем було здійснено поставку обладнання на загальну суму 1465920,00грн.

Позивачем на оплату вказаного товару було надано рахунок-фактуру №032701 від 27.03.2015р. (а.с.24) та рахунок-фактуру №070902 від 09.07.2015р. (а.с.25). Окрім цього, були виставлені корегуючи рахунки №070301 від 03.07.2015р. на суму 253167,40грн. (а.с.28) та №091801 від 18.09.2015р. на суму 270820,66грн. (а.с.29)

Загальна сума грошових зобовязань Відповідача за договором №089ло/103 від 15.01.2015р., враховуючи корегуючи рахунки, Позивачем визначена у розмірі 1989908,06грн., що узгоджується із підписаним сторонами без розбіжностей актом звірення розрахунків станом на 03.08.2017р. (а.с.141)

Крім того, 10.03.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансексім» (Постачальник) було укладено типовий договір на придбання технологічного обладнання №088М/16 (Договір №2 - а.с.а.с.30-33), за умовами якого Позивач зобовязався передати, а Відповідач прийняти та оплатити обладнання на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.2.1 договору №2, кількість, номенклатура обладнання вказується в специфікаціях, до договору, які є його невідємною частиною.

Згідно з п.3.1. цього договору, поставка здійснюється видами транспорту, що вказані у специфікаціях.

В п.3.2 договору №088М/16 від 10.03.2015р. сторони також домовились, що Постачальник зобовязується поставити обладнання на умовах доставки, що вказані в специфікаціях згідно з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2000р.

Відповідно до п.3.3. договору №088М/16 від 10.03.2015р., строки поставки обладнання вказуються в специфікаціях.

Згідно з п.4.3 договору №088М/16 від 10.03.2015р. загальна сума договору визначається як сумарна вартість обладнання, поставка якого здійснюється згідно доданих до нього специфікацій.

Так, приписами п.п.5.1.,5.2. договору №088М/16 від 10.03.2015р. було визначено, що оплата Покупцем здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що вказаний у договорі. Оплата за поставлене обладнання буде відбуватися протягом строку, вказаного у специфікаціях, який обчислюється з моменту поставки обладнання та надання документів, вказаних в п.6.3 договора.

В свою чергу, у п.п.6.1,6.2 договору №088М/16 від 10.03.2015р. сторони визначили, що приймання продукції здійснюється у відповідності до умов Інструкції №П-6 від 15.06.1965р. «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за кількістю» та Інструкції №П-7 від 25.04.1966р. «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за якістю».

Відповідно до п.7.2 договору №088М/16 від 10.03.2015р., у разі порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплати обладнання, Покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, проте не більше подвійної облікової ставки НБУ.

На виконання умов договору №088М/16 від 10.03.2015р., сторонами було підписано наступні специфікації:

- Специфікація №1 від 10.03.2015р. на поставку колісної пари з буксами в кількості 50шт. на загальну суму 12150000,00грн. (а.с.34);

- Специфікація №2 від 17.03.2015р. на поставку колісної пари колії в кількості 24шт. на загальну суму 2136960,00грн. (а.с.35)

У відповідності до умов Специфікації №1 до договору №088М/16 від 10.03.2015р., Позивачем було частково поставлено товар за видатковими накладними:

- №073001 від 30.07.2015р. на поставку колісної пари з буксами в кількості 10шт. на загальну суму 2430000,00грн. (а.с.42);

- №040401 від 04.04.2016р. на поставку колісної пари з буксами в кількості 13шт. на загальну суму 3159000,00грн. (а.с.43);

- №040501 від 05.04.2016р. на поставку колісної пари з буксами в кількості 7шт. на загальну суму 1701000,00грн. (а.с.44);

У відповідності до умов Специфікації №2 до договору №088М/16 від 10.03.2015р., Позивачем було частково поставлено товар за видатковими накладними:

- №051901 від 19.05.2015р. на поставку колісної пари колії в кількості 10шт. на загальну суму 890400,00грн (а.с.45)

- №070901 від 09.06.2015р. на поставку колісної пари колії в кількості 6шт. на загальну суму 534240,00грн (а.с.46);

- №092201 від 22.09.2015р. на поставку колісної пари колії в кількості 8шт. на загальну суму 712320,00грн (а.с.47)

Означені видаткові накладні були підписані сторонами без заперечень та зауважень. Таким чином, на підставі договору №088М/16 від 10.03.2015р. та Специфікацій №1 від 10.03.2015р. та №2 від 17.03.2015р. Позивачем було поставлено обладнання на загальну суму 9416960,00грн.

Позивачем на оплату вказаного товару було надано рахунок-фактуру №073001 від 30.07.2015р. на суму 2430000,00грн. (а.с.36), рахунок-фактуру №040401 від 04.04.2016р. на суму 3159000,00грн. (а.с.37), рахунок-фактуру №040501 від 05.04.2016р. на суму 170100,00грн. (а.с.38), рахунок-фактуру №051901 від 19.05.2016р. на суму 890400,00грн. (а.с.39), рахунок-фактуру №070901 від 09.07.2015р. на суму 534240,00грн. (а.с.40), рахунок-фактуру №092201 від 21.09.2015р. на суму 712320,00грн. (а.с.41). Крім цього, до рахунку №070901 від 09.07.2015р. було надано корегуючий рахунок №100501 від 05.10.2015р. на суму 176299,20грн. (а.с.48), а до рахунку №051901 від 19.05.2015р. корегуючий рахунок №111201 від 12.11.2015р. на суму 322948,00грн. (а.с.а.с.49,50)

Загальна сума заборгованості за договором №088М/16 від 10.03.2015р., враховуючи корегуючи рахунки, Позивачем визначена у розмірі 9936207,20грн., що узгоджується із змістом підписаного сторонами без зауважень акту звірення розрахунків станом на 03.08.2017р. (а.с.140).

Як вбачається з наданих Позивачем виписок з обслуговуючого банку (а.с.а.с.80-84), оплата за поставлене обладнання Відповідачем, всупереч вимогам договорів та специфікацій була здійснена частково.

Так, Відповідачем було сплачено за договором №089ло/103 від 15.01.2015р. - 1815920,00грн.:

- за видатковою накладною №032701 від 27.03.2015р. була здійснено оплата 23.06.2015р. на суму 200000,00грн. та 03.07.2015р. на суму 532960,00грн. (сплачено в повному обсязі);

- за видатковою накладною №070902 від 09.07.2015р. була здійснено оплата 18.09.2015р. на суму 732960,00грн. (сплачено в повному обсязі);

- за корегуючим рахунком №070301 від 03.07.2015р. була здійснена оплата 18.12.2015р. на суму 150000,00грн.;

- за корегуючим рахунком №091801 від 18.09.2015р. була здійснена оплата на суму 200000,00грн.

Відповідачем було сплачено за договором №088М/16 від 10.03.2015р. 3265753,80грн.:

- за видатковою накладною №073001 від 30.07.2015р. була здійснена оплата 21.10.2015р. на суму 200000,00грн, 10.11.2015р. на суму 100000,00грн., 30.11.2015р. на суму 500000,00грн., 30.12.2015р. на суму 741113,80грн., 18.03.2016р. на суму 100000,00грн. Всього: 1641113,80грн.

- за видатковою накладною №040401 від 04.04.2016р. оплата здійснена не була;

- за видатковою накладною №040501 від 05.04.2016р. оплата здійснена не була;

- за видатковою накладною №051901 від 19.05.2015р. була здійснена оплата 05.08.2015р. на суму 90400,00грн, 06.08.2015р. на суму 100000,00грн., 14.09.2015р. на суму 100000,00грн., 02.10.2015р. на суму 100000,00грн., 12.10.2015р. на суму 200000,00грн., 23.10.2015р. на суму 150000,00грн., 12.11.2015р. на суму 150000,00грн. Всього: 890400,00грн. (сплачено в повному обсязі);

- за видатковою накладною №070901 від 09.07.2015р. була здійснена оплата 05.10.2015р. на суму 534240,00грн. (сплачено в повному обсязі);

- за видатковою накладною №092201 від 22.09.2015р. оплата здійснена не була;

- за корегуючим рахунком №100501 від 05.10.2015р. оплата була здійснена 29.02.2016р. на суму 150000,00грн.;

- за корегуючим рахунком №111201 від 12.11.2015р. оплата була здійснена 12.02.2016р. на суму 50000,00грн.

Відтак, враховуючи, що Покупцем грошове зобовязання з повної оплати поставленого йому товару на за договорами №089ло/103 від 15.01.2015р. та №088М/16 від 10.03.2015р. виконано в повному обсязі не було, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансексім» (Постачальник) звернулось з суду з позовними вимогами про стягнення з Покупця заборгованості за означеними договорами (враховуючи заяву про зменшення позовних вимог, за змістом якої та згідно пояснень представника Позивача заборгованість, зумовлена валютним коригуванням ціни в порядку, передбаченому п.9 кожної з розглядуваних специфікацій, в межах цієї справи не розглядається) в розмірі 5811206,20грн., а також нарахованої на неї суму 3% річних, пені та інфляційних втрат.

Господарський суд Донецької області, з огляду на доведеність матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх грошових зобовязань з оплати отриманої продукції за договором договорами №089ло/103 від 15.01.2015р. та №088М/16 від 10.03.2015р., своїм рішенням позовні вимоги (з урахуванням заяв про їх зменшення) задовольнив частково. Відмовив у задоволенні частини вимог по стягненню 3% річних в сумі 871,67грн. та пені в сумі 1988,14грн. через допущенням Позивачем помилки в розрахунках при визначенні належних періодів стягнення заборгованості.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України укладені між сторонами договори №089ло/103 від 15.01.2015р. та №088М/16 від 10.03.2015р. є належними підставами для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, можливість обєднання вимог за якими в межах однієї позовної заяви передбачається ч.1 ст.58 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги тотожну правову природу укладених договорів, кореспондуючі права та обов'язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу (поставки).

Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.655, ч.1ст.691 Цивільного кодексу України, Покупець зобов'язаний сплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Означений обов'язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки. Наразі, отримання цих коштів в межах таких зобов'язань і є приналежним і захищуваним у розглядуваній справі у розумінні ст.1 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України правом Позивача, примушення Відповідача до виконання обов'язку, щодо якого - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого з боку останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів повної і своєчасної сплати стягуваної заборгованості чи припинення відповідних зобовязань іншим передбаченим законом способом відносно за наданими видатковими накладними отриманого товару, Відповідачем всупереч ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України до справи не надано і за змістом апеляційної скарги не вбачається. Так само, попри надання апеляційним судом достатнього часу для формування і доведення до відома суду правової позиції відносно всіх обставин розглядуваної справи, Відповідачем жодною мірою на спростовано факт належного виконання Позивачем визначених умовами укладених договорів та специфікацій до них зобовязань з поставки товару в обсягах, визначених наявними матеріалами справи видатковими накладними, грошові зобовязання з оплати яких виступають предметом розгляду в цій справі (без сум валютного коригування , зважаючи на прийняту місцевим судом заяву про зменшення розміру позовних вимог)

Таким чином, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язку з оплати отриманого товару, факт поставки якого у відповідності до положень п.6.3. договору достатньою мірою підтверджується наявними у справі видатковими накладними, складання яких в межах правовідносин за цим договором сторонами не оспорювалось. Окрім того, в матеріалах справи наявні направлені Позивачем 03.08.2017р. (а.с.132) Відповідачу акти звірки розрахунків (а.с.а.с.133,134), які наразі останнім підписані та надані до суду не були, як і докази погашення стягуваної в межах справи заборгованості.

Так, відповідно до положень Специфікацій до договорів, умовою оплати поставленого обладнання є відстрочка платежу на 20 календарних днів з дати поставки, а отже прострочення платежу буде мати місце за всіма видатковими накладними починаючи з наступного дня після спливу 20 денного строку з моменту поставки, а саме:

- за видатковою накладною №032701 від 27.03.2015р. до договору №089ло/103 від 15.01.2015р. (термін оплати до 16.04.2015р.) - прострочення з 17.04.2015р.;

- за видатковою накладною №070902 від 09.07.2015р. до договору №089ло/103 від 15.01.2015р. (термін оплати до 29.07.2015р.) - прострочення з 30.07.2015р.;

- за видатковою накладною №073001 від 30.07.2015р. до договору №088М/16 від 10.03.2015р. (термін оплати до 19.08.2015р.) - прострочення з 20.08.2015р.;

- за видатковою накладною №040401 від 04.04.2016р. до договору №088М/16 від 10.03.2015р. (термін оплати до 25.04.2015р.) - прострочення з 26.04.2015р.;

- за видатковою накладною №040501 від 05.04.2016р. до договору №088М/16 від 10.03.2015р. (термін оплати до 26.04.2016р.) - прострочення з 27.04.2016р.;

- за видатковою накладною №051901 від 19.05.2015р. до договору №088М/16 від 10.03.2015р. (термін оплати до 16.08.2016р.) - прострочення з 17.06.2016р.;

- за видатковою накладною №070901 від 09.07.2015р. (термін оплати до 06.08.2015р.) прострочення з 07.08.2015р.;

- за видатковою накладною №092201 від 22.09.2015р. до договору №088М/16 від 10.03.2015р. (термін оплати до 19.10.2015р.) - прострочення з 20.10.2015р.

В свою чергу, прострочення оплати Відповідача у розумінні ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, що підтверджується наявними відомостями щодо моменту та розміру платежів банківської установи (а.с.а.с.80-84) є порушенням відповідного грошового зобовязання згідно із ст.610 Цивільного кодексу України та зумовлює застосування визначених ст.ст.549, 611, 625 цього Кодексу наслідків, а саме - стягнення заборгованості, суми пені (нарахування якої передбачено п.7.2. договору), 3% річних та інфляційних втрат.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з правомірністю стягнення з Відповідача основної заборгованості за договорами №089ло/103 від 15.01.2015р. та №088М/16 від 10.03.2015р. в розмірі 5811206,20грн., приймаючи до уваги також пояснення Позивача (а.с.а.с.135-139), з яких вбачається, що до суми стягуваної заборгованості (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) сума за корегуючими рахунками та, відповідно, нарахування на неї пені, інфляційних втрат та 3% річних не входила.

Перевіривши розрахунки позовних вимог, які були надані Позивачем на підтвердження права вимоги та розрахунки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з правомірністю стягнення з Відповідача інфляційних втрат в розмірі 727985,33грн. (відповідно до положення п.3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р., як вірно було зазначено місцевим господарським судом, порядок формування індексу інфляції має визначатися за цілий місяць починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж та застосовуватися відносно суми заборгованості, що існувала на останній день місяця, індекс інфляції якого використовується, при цьому, мають включатися і періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція), 3% річних в розмірі 237574,49грн. та пені в розмірі 625436,37грн. (враховуючи встановлений в п.6 ст.232 Господарського кодексу України 6-місячний строк її нарахування.)

З приводу доводів, викладених в апеляційній скарзі, судова колегія зазначає, що посилання Скаржника на неотримання копії позовної заяви, доданих до неї документів та заяви про зменшення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки матеріали справи місять докази направлення означених документів (а.с.а.с.12,13,84а,85) на адресу останнього (Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»), визначеної в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчить витяг, який містить в матеріалах справи. (а.с.а.с.78,79).

В свою чергу, доводи Скаржника щодо порушення місцевим судом принципу рівності усіх учасників судового процесу, також не приймаються апеляційним господарським судом до уваги, оскільки Відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи (тоді як заяву про це вперше надав до суду лише 10.07.2017р. (а.с.90), коли і відбулося ознайомлення представника з матеріалами справи згідно змісту протоколу та аудиозапису судового засідання), надати відзив та контррозрахунок нарахувань протягом усього часу розгляду справи в суді першій інстанції.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що викладені в апеляційній скарзі обставини не є підставою для скасування переглядуваного рішення у розумінні ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, а також те, що будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1 Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 10.07.2017р. (повний текст підписано 11.07.2017р.) у справі №905/1327/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 10.07.2017р. (повний текст підписано 11.07.2017р.) у справі №905/1327/17 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надрук. 4 примірників: 1-2 - сторонам, 3- у справу, 4- ГСДО