ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.05.2017р. Справа № 905/570/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунального господарства

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіф-2»

про стягнення 19 454,88 грн.

за участю учасників процесу:

від прокуратури: ОСОБА_1, службове посвідчення № 028256 від 15.08.2014р.

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору: Керівник Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунального господарства звернувся до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ТОВ «Скіф-2» заборгованість з внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів, яка виникла в період з 01.05.2016р. по 31.12.2016р. на підставі договору № 12а/16 від 21.11.2013р. в сумі 17 533,69 грн. та пеню за прострочення платежу в розмірі 1 921,19 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.03.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/570/17 та призначений її розгляд на 04.05.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.05.2017р. строк вирішення спору по даній справі продовжений на 15 днів до 24.05.2017р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника від прокуратури за вх. № 12926/17 від 04.05.2017р., та розгляд справи відкладений на 24.05.2017р.

11.05.2017р. за вх. 13216/17 господарський суд одержав письмові пояснення керівника Костянтинівської місцевої прокуратури, згідно з якими розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць відповідно до умов п. 3.2. договору. Також керівник Костянтинівської місцевої прокуратури зазначає, що акти приймання передачі місць розміщення рекламних засобів не складалися, докази, що підтверджують направлення управлінням комунального господарства листів про погашення заборгованості та докази отримання їх відповідачем відсутні, з огляду на їх надіслання простою кореспонденцією.

Представник від прокуратури в судовому засіданні 24.05.2017р. підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Позивач (Управління комунального господарства) у судові засідання не зявився, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому, враховуючи також клопотання позивача про розгляд справи за його відсутністю від 03.05.2017р. вих. № 461, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю позивача у судових засіданнях за наявними у справі документами.

Відповідач (ТОВ «Скіф-2») у судові засідання також не зявився, відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надав. Ухвала суду про порушення провадження у справі від 13.03.2017р., яка надіслана відповідачу на адресу 85109, м. Констянтинівка, вул. Б. Хмельницького, 21, що зазначена у позові та витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 24.05.2017р., повернута до суду органами звязку з повідомленням «за вказаною адресою не зареєстровано». Ухвала суду про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи від 04.05.2017р. також надіслано на вказану адресу відповідача, що підтверджується списками згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Харків-22 № 1687, але не повернуто до суду. Тому, із врахуванням розяснень, що містяться у пп.3.9.1. п.3.9. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача у судових засіданнях та в силу вимог ст.75 ГПК України за наявними у справі документами.

Відповідно до статті 85 ГПК України у судовому засіданні 24.05.2017р. за участю представника від прокуратури оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника від прокуратури, господарський суд встановив:

Рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 20.11.2013р. №476 «Про надання згоди на видачу дозволу на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «Скіф-2»» надано дозвіл на розміщення реклами ТОВ «Скіф-2» за наступними адресами: вул. Емельянова 1 рекламний щит; вул. Мирошниченко 1 рекламний щит. Строк розміщення реклами 5 років. Зобовязано ТОВ «Скіф-2» у місячний строк укласти з Управлінням комунального господарства договір на тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами.

21.11.2013р. між Управлінням комунального господарства Костянтинівської міської ради (орендодавець, позивач) та ТОВ «Скіф-2» (орендар, відповідач) укладено договір на тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами, за умовами якого орендодавець здав, а орендар прийняв в тимчасове користування місце розміщення рекламного засобу за адресою: вул. Емельянова 1 рекламний щит; вул. Мирошниченко 1 рекламний щит. Площа розміщення рекламного засобу 14,0 м2. Під місцем розміщення реклами в цьому договорі мається на увазі рекламний засіб Биг-борд.(п.п.1.1.,1.2. договору).

Орендна плата визначається згідно з Порядком плати за тимчасове користування місцем розміщення рекламних засобів, затвердженим рішенням міської ради. Розмір місячної орендної плати за користування місцем розміщення згідно цьому договору складає:

Розрахунок місячної орендної плати: площа ділянки - 14,0м2, ставка податку 34,00 грн., коефіцієнт місця розташування - 2,0; 14,0 х 34,00 х 2,0 = 952,00 грн. Разом: 952,00 грн., НДС 20% 190,40 грн. Разом орендна плата в місяць складає 1 142,40 грн. Плата вноситься щомісячно на розрахунковий рахунок 3274 МФО 834016 Код банк: ГУ ДКСУ в Донецькій області, одержувач: управління комунального господарства. Розмір орендної плати змінюється відповідно до індексу інфляції, який визначається Міністерством статистики України. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п.п.3.1., 3.2. договору).

Відповідно до п.3.3. договору встановлену орендну плату орендар перераховує щомісячно до 20 числа наступного місяця, з вказівкою призначення платежу: орендна плата за місце розміщення рекламного засобу згідно із договором.

У разі невнесення орендної плати в терміни, вказані цим договором, призначається пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на момент нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати (п. 4.1.1. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін. Строк цього договору встановлюється в момент, визначений в п. 7.1 цього договору і закінчується 20.11.2018р. (п. п. 7.1., 7.2 договору).

З розрахунку заборгованості, який здійснений позивачем (Управлінням комунального господарського) вбачається, що з травня по грудень 2016р. відповідач не сплачував орендну плату за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів, внаслідок чого у відповідача виник борг в розмірі 17 533,69 грн., що і стало підставою для звернення Керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунального господарства до суду з даним позовом, в якому Керівник Костянтинівської місцевої прокуратури просить суд стягнути з відповідача, крім основного боргу з внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів в розмірі 17 533,69 грн. за період з 01.05.2016р. по 31.12.2016р., також і пеню в розмірі 1 921,19 грн., що нарахована на підставі п. 4.1.1. договору за період з 20.06.2016р. по 20.02.2017р. за порушення строків внесення орендних платежів.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.16 ЗУ «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ від 29.12.2003р. №2067, встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами міських рад відповідно до цих Правил.

У п.32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ від 29.12.2003р. №2067, встановлено, що плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування.

Відповідно до Порядку плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Костянтинівка, затвердженого рішенням Костянтинівської міської ради від 24.01.2013р. № 6/26-508, розмір орендної плати за тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами встановлюється в залежності від площі місця розміщення та місця розташування рекламного засобу на території міста. Місячна орендна плата за 1 кв. м місця розташування рекламного засобу встановлюється в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В залежності від місця розташування рекламного засобу на території міста при визначенні розміру орендної плати встановлюються наступні коефіцієнти: вул. Мірошниченко, вул. Тельмана, пр. Ломоносова, вул. Леваневського, вул. Громова, вул. Калініна, б - р Космонавтів, вул. Леніна, вул. Ємельянова, вул. Білоусова - К = 2,0; в районі 100 - ти метрів навколо ринків - К = 2,5. Заявник протягом 3-х днів після отримання від робочого органу пріоритету на місце розміщення зовнішньої реклами подає відповідну заяву та довідку від робочого органу про площі розміщення рекламного засобу на укладення договору оренди на термін дії пріоритету (три місяці) з правом його подальшої пролонгації Управлінню Комунального господарства. Плата за перші три місяці встановленого пріоритету на місце розміщення становить 25% від визначеної вище плати. У разі продовження робочим органом терміну пріоритету на місце розміщення ще до трьох місяців договір на тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами (далі договір) продовжується на встановлений термін пріоритету (після повної оплати за попередній період заявником). При цьому плата за продовжений термін пріоритету стягується в розмірі 100% від встановленої вище плати. Після отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами та повної оплати заявником орендної плати за термін дії пріоритету договір продовжується на термін, визначений рішенням виконкома. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі. Плата за тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами надходить в Управління комунального господарства та спрямовується у місцевий бюджет у відповідності з чинним законодавством.

Як встановлено судом, тимчасове платне користування місцями розміщення зовнішньої реклами за адресою вул. Емельянова та вул. Мирошниченко здійснювалось відповідачем на підставі договору на тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами № 12а/16 від 21.11.2013р., укладеного з позивачем (Управління комунального господарства).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а в силу вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, який здійснений позивачем (Управління комунального господарства) щодо внесення орендної плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів з травня по грудень 2016р., заборгованість відповідача сформована за період з 01.05.2016р. по 31.12.2016р. та становить 17 533,69 грн., а саме, за травень 2016р. 2 162,73 грн. (2 089,59 грн. х 103,5%) , за червень 2016р. 2 164,89 грн. (2 162,73 грн. х 100,1%), за липень 2016р. 2 160,56 грн. (2 164,89 грн. х 99,8%), за серпень 2016р. 2 158,40 грн. (2 160,56 грн. х 99,9 %), за вересень 2016р. 2 151,92 грн. (2 158,40 грн. х 99,7 %), за жовтень 2016р. 2 190,66 грн. (2 151,92 грн. х 101,8 %), за листопад 2016р. 2 252 грн. (2 190,66 грн. х 102,8 %), за грудень 2016р. 2 292,53 грн. (2 252 грн. х 101,8 %).

При цьому, з розрахунку також вбачається, що позивач визначає розмір поточного орендного платежу шляхом множення розміру орендного платежу за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що суперечить умовам п. 3.2 договору.

З огляду на встановлені невідповідності, господарським судом самостійно здійснено розрахунок орендної плати за період з травня 2016р. по грудень 2016р., із застосуванням вірного порядку коригування місячної орендної плати, який встановлений умовами п. 3.2 договору, згідно з яким сума орендної плати за травень 2016р. складає 2 091,68 грн. (2 089,59 грн. х 100,1 %), за червень 2016р. 2 087,50 грн. (2 091,68 грн. х 99,8 %), за липень 2016р. 2 085,41 грн. (2 087,50 грн. х 99,9 %), за серпень 2016 2 079,15 грн. (2 085,41 грн. х 99,7 %), за вересень 2016р. 2 116,57 грн. (2 079,15 грн. х 101,8 %), за жовтень 2016р. 2 175,83 грн. (2116,57 грн. х 102,8%), за листопад 2016р. 2 214,99 грн. (2 175,83 грн. х 101,8 %), за грудень 2016р. 2 234,92 грн. (2 214,99 грн. х 100,9 %), а всього становить 17 086,05 грн. При цьому жодних заперечень щодо наявності цього боргу, а тим більш доказів, які спростовують наявність цього боргу, відповідач до суду не надав.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за період травень 2016р. - грудень 2016р. та про їх задоволення у розмірі 17 086,05 грн.

Водночас, за порушення відповідачем строків внесення орендної плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів до стягнення заявлено пеню в розмірі 1 921,19 грн., що нарахована за період з 20.06.2016р. по 20.02.2017р.

Частиною першою ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996р. № 543-96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 вказаного Закону).

Умовами п. 4.1.1. укладеного між сторонами договору встановлено, у разі невнесення орендної плати в терміни, вказані цим договором, призначається пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на момент нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, який здійснений позивачем, господарським судом встановлено, що позивачем при нарахуванні пені невірно визначена сума заборгованості, а також помилково визначені початкові дати прострочення за зобовязаннями травня та жовтня 2016р., оскільки останні дні оплат, а також наступні за ними дні припадали на вихідні дні.

Господарським судом самостійно, із врахуванням вірно визначених сум заборгованості, а також періоду нарахування, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, здійснений розрахунок пені, згідно з яким сума пені становить:

- за період з 21.06.2016р. по 20.12.2016р. за зобовязаннями травня 2016р. 317,41 грн.;

- за період з 20.07.2016р. по 20.01.2017р. за зобовязаннями червня 2016р. 311,19 грн.;

- за період з 20.08.2016р. по 20.02.2017р. за зобовязаннями липня 2016р. 304,66 грн.;

- за період з 20.09.2016р. по 20.02.2017р. за зобовязаннями серпня 2016р. 249,38 грн.;

- за період з 20.10.2016р. по 20.02.2017р. за зобовязаннями вересня 2016р. 201,82 грн.;

- за період з 22.11.2016р. по 20.02.2017р. за зобовязаннями жовтня 2016р. 151,59 грн.;

- за період з 20.12.2016р. по 20.02.2017р. за зобовязаннями листопада 2016р. 106,83 грн.;

- за період з 20.01.2017р. по 20.02.2017р. за зобовязаннями грудня 2016р. 54,84 грн.;

Загальна сума пені становить 1 697,72 грн. (317,41 грн. + 311,19 грн. + 304,66 грн. + 249,38 грн. + 201,82 грн. + 151,59 грн. + 106,83 грн. + 54,84 грн.), а отже, позовні вимоги у зазначеній частині задовольняються господарським судом частково, у визначеному судом розмірі.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 47, 49, 75, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунального господарства задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіф-2» (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 21; ) на користь Управління комунального господарства (85114, м. Костянтинівка, вул. Правобережна, 260; ; р/р 8662 у банку ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016) борг у розмірі 17 086 (сімнадцять тисяч вісімдесят шість) грн. 05 коп., пеню в розмірі 1 697 грн. (одна тисяча шістсот девяносто сім) грн. 72 коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіф-2» (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 21; ) на користь Прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, б.6; ; р/р 6251, Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач - прокуратура Донецької області) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 544 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 81 коп.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 29 травня 2017р.

Суддя Л.В. Ніколаєва