РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017Справа №905/1010/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 3656,82 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явились

від відповідача Малиновський П.А. (за дов.)

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.09.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Донецької області звернулось Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків у сумі 3656,82 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на адресу позивача був відправлений вантаж - кокс доменний, вантажовідправником якого є ПрАТ "Макіївкокс". Проте, на станції Сартана Донецької залізниці була виявлена недостача вантажу у вагоні № 61188231, внаслідок чого позивачу були спричинені збитки, які перевізник (відповідач), зобов'язаний відшкодувати. Позивач просить стягнути з відповідача збитки, завдані йому на суму 3656,82 грн.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.05.2017.

22.05.2017 ухвалою Господарського суду Донецької області матеріали справи направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2017 справу прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд на 03.07.2017.

Через загальний відділ діловодства суду 03.07.2017 від відповідача надійшов відзив, в якому він проти позову заперечив, зазначивши, що позивачем на підтвердження понесених ним збитків не надано оригіналів документів щодо дійсної вартості втраченого вантажу та доказів недостачі вантажу. З указаних підстав просив відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання 03.07.2017 представник позивача не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 03.07.2017 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 21.08.2017.

Судове засідання 21.08.2017 не відбулось, в зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 01.09.2017 розгляд справи призначено на 14.09.2017.

Через загальний відділ діловодства суду 13.09.2017 надійшли заперечення на відзив від позивача.

В судове засідання 14.09.2017 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2016 ПрАТ "Макіївкокс" (вантажовідправником) на адресу Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (вантажоодержувача) зі станції відправлення Кринична Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці за залізничною накладною № 52331956 у вагоні № 61188231 було відправлено вантаж - кокс доменний (вологий), власник ПрАТ "ДМЗ", поверхня вантажу вище бортів "шапка", вантаж маркований: поздовжня полоса вздовж вагону вапном, маса вантажу визначена відправником - 43650 кг.

Позивач є покупцем коксу доменного за договором № 30246ДС від 24.11.2014, укладеним з ПрАТ "Донецьксталь"- металургійний завод".

Згідно із залізничною накладною № 52331956 загальна маса вантажу - 87700 кг, в тому числі маса вантажу у вагоні № 61188231 - 43650 кг. Вантаж у вагоні № 61188231 досилався до основної відправки Кринична Дон-Сартана Дон згідно накладної № 47438148 зі станції Запоріжжя І.

19.11.2016 вантаж, що прибув у вагоні № 61188231 був виданий одержувачу - ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" (позивачу) із складанням комерційного акту AQ № 650164/1233 від 19.11.2016, про що в залізничній накладній № 52331956 та № 47438148 зроблено відповідний напис.

В комерційному акті зазначено наступне: на підставі акту о/ф № 33789 від 18.11.2016 ст. Волноваха Дон здійснено комісійне переважування вагону № 61188231, що прибув по досиланню, вказаному на лицевій стороні акту до основної № 52331956 Кринична Дон, вантаж кокс. Згідно документів обліковується БРУТТО не вказано, ТАРА 23300 кг, НЕТТО 43650 кг, виявилось БРУТТО 65450 кг, ТАРА 23300 кг, НЕТТО 42150 кг, що менше від документів на 1500 кг. Вагон переважувався двічі, результат не змінився. Завантаження у вагоні вище рівня бортів 20 см, "шапкой". Марковано однією смугою вапном. По ходу потяга наявні поглиблення, на 1,2 люками довжиною 300 см, на ширину вагона, глибиною 40 см, над 6 люком ліворуч 250*150*30 см, в місці поглиблень маркування порушено. Вагон без дверей, люки зачинені. Вагон знаходиться у технічно справному стані, течі вантажу нема. З моменту прибуття вагона на станцію і до контрольного зважування вагон знаходився під наглядом та охороною.

Комерційний акт підписано належними особами згідно п. 10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855: з боку залізниці - начальником станції, вантажоодержувачем, прийомоздавачем, завідуючим вантажним двором.

За розрахунками позивача, вартість недостачі вантажу, яка була розрахована позивачем відповідно до рахунку № 48297 від 11.11.2016 та актом приймання передачі продукції № 48297 від 11.11.2016 з урахуванням норми недостачі вантажу 2% становить 3656,82 грн.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею ст. 306 Господарського кодексу України встановлено, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Як передбачено ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, п. 22 Статуту, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 ГК України.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу..

Відповідно до накладної № 52331956 та № 47438148 вантаж (кокс доменний, вологий) завантажено відправником навалом та маркований однією поздовжньою лінією вапном.

Згідно з ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Згідно із ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

19.11.2016 під час приймання вантажу, що прибув у вагоні № 61188231 було виявлено недостачу, про що складно комерційний акт AQ № 650164/1233 від 19.11.2016 та в залізничній накладній № 52331956 , № 47438148 зроблено відповідний напис.

Згідно із комерційним актом AQ № 650164/1233 від 19.11.2016 загальна недостача вантажу за залізничною накладною № 52331956, № 47438148 становить 1500 кг.

Вказаний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявні рахунок № 48297 від 11.11.2016 та акт приймання передачі продукції № 48297 від 11.11.2016 згідно із якими вартість 1 тонни вантажу становить 5832,25 грн. з ПДВ.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

Розрахунок фактичної недостачі вантажу здійснюється наступним чином:

у вагоні № 61188231 маса нетто при відправленні 43650 кг;

норма недостачі 43650 х 2% = 873 кг;

недостача 43650 кг - 42150 кг = 1500 кг;

вартість 1 тонни з ПДВ становить 5832,25 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 1500 кг (сума недостачі) - 873 кг (норма недостачі) = 627 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 3656,82 грн. (0,627 Х 5832,82 грн.), у зв'язку із чим, заявлена до стягнення сума збитків визнається судом обґрунтованою.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову з посиланням на відсутність належних документів на підтвердження розміру дійсної вартості втраченого вантажу, оскільки такі доводи спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають: б) у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу: одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову

Позивач надав до матеріалів справи оригінал комерційного акту AQ № 650164/1233 від 19.11.2016, оригінал накладної № 52331956 та докази оплати тору, що йому поставлявся. Крім того, Статутом не передбачено яким саме документом має підтверджуватись вартість товару, що відправляється, та ким саме цей документ має бути складений, а тому заперечення відповідача є необґрунтованими.

Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі на суму 3656,82 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуюче вищенаведене та беручи до уваги, що залізницею вчинено порушення господарського зобов'язання, що виявилось у незбереженні вантажу, прийнятого до перевезення, та завдало позивачу збитків на суму 3656,82 грн., суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" (84400, Донецька область, місто Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, м. Донецька область, місто Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1, ) збитків у сумі 3656 (три тисячі шістсот п'ятдесят шість) грн 82 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.09.2017

Суддя І.В.Усатенко