ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р.Справа № 922/2477/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-гарант", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 84458,24 грн.
за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: ОСОБА_1, довіреність №16-11/5 від 16.11.2016р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування - звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства Страхова компанія "Мега-гарант - про стягнення страхового відшкодування в сумі 84458,24грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачем було застраховано автомобіль ОСОБА_2 - Toyota Land Cruiser 200 (д.р.н. АХ0300ЕМ), який було пошкоджено внаслідок ДТП автомобілем ГАЗ 33021 (д.р.н. АХ5520АН) під керуванням водія ОСОБА_3 Автомобіль останнього було застраховано відповідачем. У звязку з викладеними обставинами позивачем було виплачено страхову компенсацію ОСОБА_2 в сумі 86458,24 грн. Наведене зумовлює, на думку позивача, виникнення регресних вимог до відповідача на суму 84458,24грн.

11.09.2017 р. на електронну адресу Суду надійшли письмові пояснення по справі. Підписантом пояснень зазначено ОСОБА_4 Втім, пояснення по справі не містять електронного цифрового підпису, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка надіслала такі пояснення.

Позивач правом на участь в судовому засіданні 11.09.2017 р. не скористався, заявою від 14.08.2017 р. (вх.№26131 від 14.08.2017 р.) позовні вимоги підтримав в повному обсязі, розгляд справи просив Суд проводити за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні 11.09.2017 р. представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що: 1) додані до позовної заяви документи не були посвідчені належним чином; 2) поштовий індекс відповідача в позовній заяві вказано невірно; 3) у позовній заяві зазначено про пошкодження автомобіля Toyota Land Cruiser 200, в той час, як в договорі добровільного страхування, довідці про ДТП та постанові Московського районого суду міста Харкова від 09.09.2016 р. зазначено автомобіль Toyota Land Cruiser 150.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

21.04.2016 р. між позивачем (як страховиком) та ОСОБА_2 було укладено договір №18308а6х від 21.04.2016 р. добровільного страхування наземного транспорту, програма «Тойота Страхування» (далі договір добровільного страхування), відповідно до якого здійснено добровільне страхування транспортного засобу: Toyota Land Cruser 150, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 2016 року випуску.

Страхова сума на транспортний засіб визначена в розмірі 1668650.00 грн., страховий тариф 4.8000%.

Франшиза безумовна за страховим випадком збитки внаслідок ДТП визначена в розмірі 0 % від страхової суми).

Період дії договору добровільного страхування з 22.04.2016 р. по 21.04.2017р.

Договором добровільного страхування визначено наступні страхові ризики: викрадення, збитки внаслідок ДТП, збитки внаслідок інших подій.

Відповідно до п. 22.1 договору добровільного страхування, позивач взяв на себе зобовязання компенсувати ОСОБА_2 прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, які носять ознаки ймовірності та випадковості.

Згідно з п. 27.1 договору добровільного страхування, страхове відшкодування виплачується позивачем на підставі Повідомлення про подію, письмової Заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування (його правонаступника Вигодонабувача) і Страхового акту, який складається страховиком.

В пункті 27.3 договору добровільного страхування визначено, що страховик повинен скласти Страховий акт протягом 10 робочих днів, починаючи з моменту отримання Повідомлення про подію, письмової Заяви на виплату страхового відшкодування та інших документів та/або інформації.

Зі змісту п. 27.12 договору добровільного страхування вбачається, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин: деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається позивачем виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунка з СТО.

Відповідно до п. 27.13 договору добровільного страхування, при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми.

В пункті 27.16 договору добровільного страхування передбачено, що при визнанні позивачем події страховим випадком, страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів з дня складання страхового акту.

01.07.2016 р. в місті Харкові по вулиці Примерівська, 23 відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були ОСОБА_2 (транспортний засіб Toyota Land Cruser 150, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 2016 року випуску) та ОСОБА_3 (транспортний засіб «ГАЗ» 33021, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, страховий поліс ОСЦПВВНТЗ серії АЕ №8422325 з терміном дії до 23.05.2017 р., виданий відповідачем у даній справі (довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 95514577, а.с. 21).

01.07.2016 р. (в день ДТП) ОСОБА_2 звернулась до позивача із Повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (арк.с. 23-24).

04.07.2016 р. представником позивача ОСОБА_5, у присутності безпосереднього учасника ДТП - ОСОБА_2- було складено акт огляду транспортного засобу (арк.с. 25-31).

Відповідно до умов договору добровільного страхування в якості авторизованого СТО позивачем було обрано ТОВ Автоарт, який згідно публічної інформації, розміщено на його сайті, є офіційним дилером автомобілів Toyota.

Згідно калькуляції витрат на ремонт транспортного засобу ОСОБА_2 (арк.с. 38-39) загальна сума збитків внаслідок ДТП складає 86458,24 грн.

06.07.2016 р. СТО було виставлено рахунок-фактуру № 4814 на суму 86458,24 грн.

Позивачем було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування (арк.с. 37) та було складено страховий акт (арк.с. 38), згідно яких розмір страхового відшкодування складає 86458,24 грн.

01.08.2016 р. позивач сплатив на користь ТОВ Автоарт суму страхового відшкодування в розмірі 86458,24 грн. (платіжне доручення №258 563 від 01.08.2016 р. на суму 86458,24 грн., арк.с. 39).

Згідно довідки № 95514577 (арк.с. 42), дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (при русі транспортного засобу заднім ходом, водій не повинен створювати небезпеку для учасників руху). За фактом правопорушення було складено протокол АП2 97432 за ст. 124 КУпАП.

Постановою Московського районного суду міста Харкова від 09.09.2016 р. у справі № 643/8929/16-п (арк.с. 22) ОСОБА_3 було визнано винуватим у порушенні п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 275,60 грн.

Вказана постанова набрала законної сили.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 (транспортний засіб ГАЗ» 33021, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4) була застрахована відповідачем у даній справі, розмір франшизи складає 2000,00 грн. Відповідні обставини підтверджуються страховим полісом ОСЦПВВНТЗ серії АЕ №8422325 з терміном дії до 23.05.2017 р. (арк.с. 21) та не заперечуються відповідачем.

З огляду на наведене, позивач вважає, що саме відповідач як страховик має відшкодувати йому вартість сплачених відновлювальних ремонтних робіт автомобіля в сумі 84458,24 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України Про страхування, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Договором добровільного страхування позивач та ОСОБА_2 (як страхувальник) погодили, що внаслідок настання страхового випадку - збитки внаслідок ДТП за участю автомобіля транспортний засіб Toyota Land Cruser 150, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 2016 року випуску, в межах страхової суми 1668650,00 грн. та з урахуванням безумовної франшизи 0% - позивач відшкодовує завдані ОСОБА_2 збитки.

Матеріали справи свідчать, що 01.07.2016 р. настав обумовлений позивачем та ОСОБА_2 в договорі добровільного страхування страховий випадок ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про страхування, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з п. 27.1 договору добровільного страхування, страхове відшкодування виплачується позивачем на підставі Повідомлення про подію, письмової Зави страхувальника на виплату страхового відшкодування (його правонаступника Вигодонабувача) і Страхового акту, який складається страховиком.

Так, 01.07.2016 р. (в день ДТП) ОСОБА_2 звернулась до позивача із Повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (арк.с. 23-24).

Позивачем було складено страховий акт (арк.с. 38), згідно якого розмір страхового відшкодування складає 86458,24 грн.

Отже, у позивача були наявні визначені ст. 25 Закону України Про страхування та п. 25.1 договору добровільного страхування підстави для здійснення виплати страхового відшкодування в сумі 86458,24 грн.

01.08.2016 р. позивач сплатив на користь ТОВ Автоарт суму страхового відшкодування в розмірі 86458,24 грн. (платіжне доручення №258 563 від 01.08.2016 р. на суму 86458,24 грн., арк.с. 39).

Згідно з ч. 1 ст.993 ЦК України та ч. 1 ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з огляду на вказані норми чинного законодавства, право вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток, отримує страховик, який виплатив страхове відшкодування страхувальнику, причому в межах фактичних витрат.

Враховуючи, що розмір сплаченого позивачем фактичного страхового відшкодування за договором добровільного страхування становить 86458,24 грн., до нього перейшло право вимоги, обумовлене ч. 1 ст.993 ЦК України та ч. 1 ст. 27 Закону України Про страхування.

Як зазначалось вище, шкода ОСОБА_2 була завдана внаслідок винних дій ОСОБА_3 (Постанова Московського районного суду міста Харкова від 09.09.2016 р. у справі № 643/8929/16-п? арк.с. 22), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем (згідно страхового полісу ОСЦПВВНТЗ серії АЕ №8422325).

Обовязок страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3 щодо відшкодування шкоди у разі настання страхового випадку встановлений ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, спричинену ОСОБА_3 та відшкодовану згідно договору добровільного страхування позивачем внаслідок ДТП шкоду повинен відшкодувати позивачу відповідач.

Враховуючи, що страховим полісом ОСОБА_3 розмір франшизи визначено в сумі 2000,00 грн., загальний розмір суми, що підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем становить 84458,24 грн. Відповідач в судових засіданнях не заперечував проти розрахунку розміру шкоди в сумі 84458,24 грн. не заперечував.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про сплату позивачу відповідного відшкодування частково або в повному обсязі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі - в сумі 84458,24 грн.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що до матеріалів позовні заяви було додано незасвідчені копії документів, оскільки фактично в матеріалах справи містяться засвідчені представником позивача копії документів, доданих до позовної заяви.

Помилка позивача в позовній заяві щодо поштового індексу відповідача не може бути підставою для відмови в зволенні позовних вимог по суті спору, оскільки така помилка не перешкоджає можливості ідентифікувати відповідача у справі.

Посилання відповідача на те, що у позовній заяві зазначено про пошкодження автомобіля Toyota Land Cruiser 200, в той час, як в договорі добровільного страхування, довідці про ДТП та постанові Московського районного суду міста Харкова від 09.09.2016 р. зазначено автомобіль Toyota Land Cruiser 150 не спростовують висновки Суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, враховуючи вірне зазначення позивачем в позові ідентифікуючих транспортний засіб даних (реєстраційний номер автомобіля), які співпадають з доданими до позовної заяви доказами, видається очевидним, що позивачем допущено описку в тексті описової частини позовної заяви, яка не має істотного значення для вирішення спору по суті.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України, відповідно до якої судові витрати при задоволенні позовних вимог покладаються на відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 1600,00 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст. 993 ЦК України, ст.ст. 5-7, 25, 27 Закону України Про страхування, ст.ст. 22, 34 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» (61022, м. Харків, вул. Сумська, 39, ) на користь Приватного акціонерного товариства «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) кошти в сумі 84458,24 грн., судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_6