ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017 Справа № 904/4207/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. доповідач;

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2016 по справі № 904/4207/16 (суддя Мілєва І.В.)

за позовом: Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до відповідача: Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта», м. Дніпро

про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2016 по даній справі позов задоволено у повному обсязі.

Зобовязано відповідача зняти необґрунтовані нарахування за період опалювального сезону з грудня 2015 по березень 2016 за постачання теплової енергії в повному обсязі, які були нараховані та виставлені до оплати позивачу. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване наявністю законодавчо визначених підстав для зняття відповідачем з позивача по справі необґрунтованих нарахувань за постачання теплової енергії неналежної якості в період опалювального сезону з грудня 2015 по березень 2016.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення суду у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, з покладенням судових витрат на позивача.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані неповним зясуванням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт посилається на неналежне дослідження місцевим господарським судом тих обставин, які мають визначальне значення для справи, а саме:

- судом не зясовано в які дні опалювального періоду температура повітря в житлових приміщеннях була нижче 12°С, а в які дні дорівнювала або перевищувала 12°С;

- судом не звернуто увагу на те, що у відповідності до діючих норм та правил належний стан внутрішньобудинкової системи опалення повністю залежить від позивача як балансоутримувача теплової мережі в житлових будинках та приміщеннях, а температурний режим у приміщеннях залежить від ряду факторів, таких як: відсутність або неналежне утеплення житлового будинку (квартир); розбалансування внутрішньо будинкової системи опалення; неналежного стану внутрішньої теплової мережі.

Судом взагалі не надано належної правової оцінки актам обстеження подачі температурного режиму теплоносія і системи опалення в житлових будинках.

Крім того, на думку апелянта, обраний позивачем такий спосіб захисту, як зобовязання відповідача зняти необґрунтовані нарахування за період опалювального сезону з грудня 2015 по березень 2016 за постачання теплової енергії в повному обсязі, які були нараховані відповідачем та виставлені до оплати позивачу суперечать ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 13.10.2016.

Під час перегляду справи апеляційним господарським судом у судових засіданнях неодноразово оголошувалися перерви, а також відкладався розгляд справи.

07.11.2016 позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, згідно якого просив колегію суддів в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідно до Розпоряджень керівника апарату Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі неодноразово змінювався склад колегії суддів, а розгляд справи розпочинався заново.

Ухвалами суду з метою встановлення обєктивних обставин по справі від сторін витребовувалися документи, зокрема: від позивача належним чином завірені додатки до договору № 1322 від 15.10.2007; графік температурного режиму теплопостачання на обєкти визначені в договорі та докази складання акту-претензії про неналежне надання або ненадання послуг відповідно до постанови КМУ № 630 від 21.07.2005; нормативне обґрунтування щодо відомостей зафіксованих в актах обстеження відносно нормативних показників належної температури теплоносія на межі балансової належності; пояснення щодо можливості призначення судової експертизи на предмет визначення суми боргу за договором та свої пропозиції щодо питань, які необхідно поставити на вирішення експерта. Також колегія суддів просила відповідача надати детальний розрахунок суми боргу за спірний період по кожному акту окремо, з урахуванням умов договору та постанови КМУ від 03.10.2007 № 1198. Детальний розрахунок надати позивачу для звірки.

На вимогу колегії суддів сторони по справі не надали погоджений між ними графік температурного режиму, на підставі якого повинен здійснюватися перерахунок наданих послуг з теплопостачання. Крім того, відповідач не зміг пояснити виникнення сум, відображених ним в ОСОБА_1 про постачання теплової енергії та надати їх обґрунтований розрахунок.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 розгляд справи продовжено до 01.03.2017, а судове засідання призначено на 30.01.2017.

30.01.2017 у судовому засіданні оголошувалася перерва до 22.02.2017.

22.02.2017 розгляд справи відкладався на 15.03.2017.

15.03.2017 у судовому засіданні оголошувалася перерва до 05.04.2017.

05.04.2017 через канцелярію Дніпропетровського апеляційного господарського суду відповідач (апелянт) звернувся із клопотанням про призначення по даній справі судово-бухгалтерської експертизи.

Проведення судово-бухгалтерської експертизи відповідач просив доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою від 05.04.2017 клопотання апелянта задоволено та призначено по справі судово-бухгалтерську експертизу, апеляційне провадження по справі зупинялося. Проведення експертизи доручалося експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. На відповідача покладався обовязок здійснити оплату судово-бухгалтерської експертизи.

Листом від 04.05.2017 № 09/1988/89/1731 Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз звернувся до суду з клопотанням про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи.

Ухвалою від 15.05.2017 апеляційне провадження по справі було поновлене, зобовязано відповідача надати витребувані експертом документи та докази оплати вартості експертизи. Провадження по справі було зупинено.

Листом від 05.07.2017 № 1988/89-17 Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз повернув до суду матеріали справи № 904/4207/16 без виконання експертизи, через несплату її вартості ПАТ «Укрпошта» за наданим йому рахунком від 27.04.2017 № 463.

Ухвалою від 26.07.2017 апеляційне провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду на 09.08.2017.

09.08.2017 у судовому засіданні оголошувалася перерва до 30.08.2017.

30.08.2017 розгляд справи відкладався на 13.09.2017.

У судовому засіданні 13.09.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно з ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи поставка теплової енергії в опалювальний період 2015-2016 рр. до житлових будинків за адресами: площа ОСОБА_2, 2, вулиця Краснозаводська, буд. № 1л та буд № 1ж здійснювалася котельнею відповідача, яка знаходиться в м. Дніпро по вул. Привокзальна, 11-л на підставі укладеного 15.10.2007 між Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (як постачальником) і Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Кіровського району, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Житлове господарство Центрального району» Дніпропетровської міської ради (як споживачем) укладено договір № 1322 (далі договір) про постачання теплової енергії (т. 1 а. с. 12).

Виробництво та постачання теплової енергії УДППЗ «Укрпошта» здійснювало на підставі ліцензій: серії АВ № 601300 та серії АД № 037001 зі строком дії з 19.04.2012 по 19.04.2017.

За цим договором постачальник взяв на себе зобов'язання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими згідно з чинним законодавством України тарифами (цінами), в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1. договору).

Сторони зобов'язалися керуватися цим договором, Законами України та діючими в Україні Правилами користування теплової енергії (п. 1.3. договору).

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з Додатком № 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: централізоване опалення - в період опалювального сезону (175 діб) (п. 2.1. договору).

Згідно п. 2.2. договору, рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчим органом відповідної міської ради, виходячи з кліматичних умов.

Згідно п. 3.2.2. договору, споживач теплової енергії зобовязався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором.

При недопоставках постачальнику газу, або несвоєчасної оплати в строки передбачені розділом 6 цього договору, постачальник залишає за собою право в односторонньому порядку ввести обмеження споживачу по встановленій кількості теплової енергії шляхом від зниження температури у подавальному трубопроводі до повного припинення (п. 4.1.7. договору).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в безготівковому порядку відповідно до встановлених тарифів, які зазначені в додатку 2 до цього договору (п. 6.1. договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 3 (п. 6.2. договору).

Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати постачальнику вартість теплової енергії (передплату) згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з зазначенням періоду, за який він сплачує (п. 6.3. договору).

Остаточний розрахунок за спожиту енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку постачальника, який зобов'язаний направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 6.4. договору).

При відсутності приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначається згідно з договірними навантаженнями (додаток № 1) з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносіїв від теплових джерел постачальника та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується споживачем згідно з пунктом 6.4. (п. 6.5. договору).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.10.2008 (п. 11.1. договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 11.4. договору).

Тарифи для УДППЗ «Укрпошта» на виробництво і поставку теплової енергії встановлюються органами місцевого самоврядування, а саме:

- Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 17.12.2017 № 764 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво і постачання, послуги з централізованого опалення для потреб населення, бюджетних та інших споживачів Дніпропетровській дирекції УДППЗ «Укрпошта», яке діяло до 14.12.2015 включно, та яким тариф визначався у сумі 17,22 грн. за 1 кв. м опалювальної площі для споживачів без приладів обліку теплової енергії;

- Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 24.11.2015 № 744 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 17.12.2014 № 764 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво і постачання, послуги з централізованого опалення для потреб населення, бюджетних та інших споживачів Дніпропетровській дирекції УДППЗ «Укрпошта», яким встановлено новий тариф з 15.12.2015, яким тариф визначався у сумі 17,72 грн. за 1 кв. м опалювальної площі для споживачів без приладів обліку теплової енергії (для 5 поверхових будівель і більше) та 45,73 грн. (1 та 2 поверхових будівель).

Відповідно до умов договору відповідач здійснив поставку теплової енергії позивачу в період з 01.12.2015 по 31.03.2016 на суму 212438,46 грн., що підтверджується відповідними Актами про постачання теплової енергії за договором (а. с. 133-136 том 2). ОСОБА_1 позивачем не підписані, обґрунтовані зауваження на ОСОБА_1 відповідачу не надані.

Позивач посилається на належне виконання ним умов договору в частині оплати послуг за теплопостачання. Станом на 04.01.2016 заборгованості перед відповідачем не має. Між тим, відповідач в порушення умов договору за період з 01.012.2015 по 31.03.2016 надавав послуги з теплопостачання неналежної якості, про що позивачем складено ОСОБА_1 обстеження подачі температурного режиму теплоносія і системи опалення житлових будинків (т. 1 а. с. 18 т. 2, а. с. 126-130).

Згідно із наданими актами обстеження подачі температурного режиму теплоносія та системи опалення житлових будинків температура повітря в приміщеннях споживачів теплової енергії в будинках: № 2 на пл. Миколи Островського, № 1-л по вул. Червонозаводській, № 1-ж по вул. Червонозаводській, не підіймалася вище 12 градусів С. За висновками даних актів обстежень, недоотримання споживачами теплової енергії викликане недостатньою температурою теплоносія для обігріву квартир.

Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо усунення недоліків подачі температурного режиму теплоносія в системі опалення житлових будинків, просив направити представника постачальника для позачергового обстеження систем центрального опалення за адресами вищевказаних будинків, вимагав здійснити налагодження системи опалення та провести перерахунки за фактично надані послуги, що підтверджується: листом № 02/03 від 06.01.2016 (т. 2 а. с. 121), листом № 02/15 від 20.01.2016 (т. 2 а. с. 140), вимогою № 02/05 від 06.01.2016 (т. 2 а. с. 137), претензією № 02/42 від 24.02.2016 (т. 2 а. с. 122-130). Відповідач свого представника для позачергового обстеження систем центрального опалення споживачів послуг за адресами вищевказаних будинків не направив.

Наявні в матеріалах справи листи відповідача від 21.01.2016 № 15-018 та № 15-019 (т. 2 а. с. 131-132) засвідчують факт його обізнаності про неякісне теплопостачання на обєкти споживача за договором, але провести перерахунки за надані неналежної якості послуги відповідач відмовився посилаючись на те, що обладнання котельні знаходиться в критичному стані (котел ТВГ-8М, що експлуатується з 1981 року, морально та фізично застарів і потребує термінової заміни), що не дозволяє забезпечити стабільне високоякісне опалення споживачів.

Причиною виникнення спору по даній справі є незгода відповідача - постачальника теплової енергії здійснити перерахунок споживачам теплової енергії за неякісно надані послуги з теплопостачання за період опалювального сезону грудень 2015 березень 2016 років за актами № Т01-1342.

05.07.2016 позивачем по справі подано до суду першої інстанції уточнення до позовної заяви (т. 2 а. с. 160-162) з вимогою зобовязати відповідача зняти необґрунтовані нарахування за період опалювального сезону з грудня 2015 березень 2016 роки за постачання теплової енергії в повному обсязі, які були нараховані та виставлені до оплати позивачеві.

Судом першої інстанції уточнення позивача прийнято до розгляду та покладено в основу спірного рішення.

На думку колегія суддів, місцевий господарський суд не мав права розглядати подані позивачем уточнення до позовної заяви, оскільки ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову (п. 3.11. Постанови пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011).

Крім того, згідно п. 3.12. постанови Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 18 право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті.

Як вбачається зі змісту протоколу судового засідання від 23.06.2016 місцевий господарський суд перейшов до розгляду справи по суті, в той час як уточнення до позовної заяви позивач подав до суду 05.07.2016, тобто після того, як суд перейшов до розгляду справи по суті.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом неправомірно прийнято до розгляду уточнений позов, оскільки за своїм змістом уточнення до позову є зміною предмету позову і подані після початку розгляду справи по суті, а тому справу слід було розглядати за вимогами первісного позову.

Відповідно до вимог первісного позову, позивач просив суд зобовязати відповідача зробити перерахунок поставленої теплової енергії за договором про постачання теплової енергії від 15.10.2007 № 1322 за період з грудня 2015 березень 2016 роки, шляхом зняття необґрунтованих нарахувань.

Отже, перегляду в апеляційному порядку підлягає саме ця первісно заявлена вимога.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відносини у сфері надання комунальних послуг, зокрема, послуг з централізованого опалення регулюються:

- Законом України «Про теплопостачання» (далі Закон);

- Постановою КМУ «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» від 03.10.2007 № 1198 (далі Правила);

Так, згідно ст. 2 Законом врегульовано відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об'єктах у сфері теплопостачання суб'єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.

Згідно ст. 1 Закону споживачем теплової енергіє є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до ст. 24 Закону споживач теплової енергії має право, у тому числі, отримання перерахунку за спожиту теплову енергію з урахуванням здійсненого авансового платежу та показань вузлів обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

Згідно п. 1 Правил останні визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії.

Згідно п. 3 вказаних Правил споживачем теплової енергії є фізична особа, яка є власником будівлі, або субєкт підприємницької діяльності чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до п. 24. Правил у разі коли обсяг постачання теплової енергії менший, ніж зазначений в договорі, теплопостачальна організація повинна зменшити плату шляхом проведення перерахунку за фактично спожиту теплову енергію відповідно до договору.

У разі відхилення параметрів теплоносія в бік зменшення від затвердженого температурного графіка, передбаченого договором, споживачеві проводиться відповідний перерахунок.

Колегією суддів встановлено, що умовами договору, з урахуванням додатку до договору, передбачені нормативна вартість теплової енергії по місяцям для обєктів споживача.

Розділом 5 договору передбачено порядок фіксації кількості теплової енергії спожитої споживачем.

Згідно п. 6.2. Розділу 6 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск отримання теплової енергії по формі Додатку 3.

Згідно матеріалів справи, відповідачем позивачу відповідно до умов договору виставлені для підписання ОСОБА_1 про постачання теплової енергії за період з грудня 2015 березень 2016 на загальну суму 212438,46 грн.

Позивач не згоден з сумами зазначеними в ОСОБА_1, що і є причиною виникнення спору.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача з огляду на наступне.

Предметом доказування по даній справі є доведення факту поставки теплоносія згідно умов договору за період з грудня 2015 березень 2016 на загальну суму 212438,46 грн.

При цьому згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що відповідачем на вимогу суду не надано жодного доказу в підтвердження даних, вказаних в вищенаведених ОСОБА_1.

Колегією суддів від відповідача витребовувався обґрунтований розрахунок нарахованих сум, а також докази в підтвердження нарахування цих сум. Відповідачем вимога суду не виконана. Надані відповідачем відкореговані розрахунки вартості опалення (т. 3 а. с. 118-120) лише підтверджують необґрунтованість сум зазначених в ОСОБА_1 та є не підтвердженими первинними документами.

З метою всестороннього дослідження всіх обставин справи, колегією суддів по справі призначалася судова експертиза з метою встановлення відповідності сум вказаних в ОСОБА_1 дійсним обставинам справи, а саме для встановлення кількісних та вартісних показників постачання теплової енергії за спірний період. При цьому відповідач взяв на себе зобовязання щодо оплати вартості експертизи. З вини відповідача (не оплати вартості експертизи) експертиза не проведена.

Таким чином відповідачем не доведено, а колегія суддів позбавлена можливості встановити кількість та вартість поставленої енергії за договором.

При цьому колегія суддів враховує наявні в матеріалах справи акти обстеження подачі температурного режиму теплоносія і системи опалення житлових будинків (т. 1 а. с. 18 т. 2 а. с. 126-130).

Згідно із наданими актами обстеження подачі температурного режиму теплоносія та системи опалення житлових будинків температура повітря в приміщеннях споживачів теплової енергії в будинках: № 2 на пл. Миколи Островського, № 1-л по вул. Червонозаводській, № 1-ж по вул. Червонозаводській, не підіймалася вище 12 градусів С. За висновками даних актів обстежень, недоотримання споживачами теплової енергії викликане недостатньою температурою теплоносія для обігріву квартир.

Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо усунення недоліків подачі температурного режиму теплоносія в системі опалення житлових будинків, просив направити представника постачальника для позачергового обстеження систем центрального опалення за адресами вищевказаних будинків, вимагав здійснити налагодження системи опалення та провести перерахунки за фактично надані послуги, що підтверджується: листом № 02/03 від 06.01.2016 (т.2 а.с. 121), листом № 02/15 від 20.01.2016 (т. 2 а. с. 140), вимогою № 02/05 від 06.01.2016 (т. 2 а. с. 137), претензією № 02/42 від 24.02.2016 (т.2 а.с. 122-130). Відповідач свого представника для позачергового обстеження систем центрального опалення споживачів послуг за адресами вищевказаних будинків не направив.

Наявні в матеріалах справи листи відповідача від 21.01.2016 № 15-018 та № 15-019 (т.2 а.с. 131-132) засвідчують факт його обізнаності про неякісне теплопостачання на обєкти споживача за договором, але провести перерахунки за надані неналежної якості послуги відповідач відмовився посилаючись на те, що обладнання котельні знаходиться в критичному стані (котел ТВГ-8М, що експлуатується з 1981 року, морально та фізично застарів і потребує термінової заміни), що не дозволяє забезпечити стабільне високоякісне опалення споживачів.

Факти, засвідчені вищевказаними Актами відповідачем не спростовані.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що первісні позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

При цьому колегія суддів зауважує, що посилання суду першої інстанції в обґрунтування мотивувальної частини рішення на Постанову КМУ від 17.02.2010 № 151 та Постанову КМУ від 03.10.2007 № 1198 є помилковим, оскільки вказані нормативні акти регулюють відносини між постачальником теплової енергії та кінцевим споживачем, а згідно умов договору № 1322 між позивачем та відповідачем постачання теплової енергії відбувається не кінцевому споживачу, а субєкту, який має відповідні договори з кінцевим споживачем.

Посилання відповідача на неналежний спосіб захисту судом відхиляється, оскільки згідно вищевказаних Закону та Правил, передбачено право споживача вимагати перерахунку вартості спожитої теплової енергії, що узгоджується зі ст. 16 ЦК України щодо можливості захисту права у спосіб, передбачений законом.

При цьому колегія суддів вважає, що первісні позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, а саме в частині зобовязання відповідача зробити перерахунок поставленої теплової енергії за договором про постачання теплової енергії від 15.10.2007 № 1322 за період з грудня 2015 березень 2016 роки.

В решті позовних вимог слід відмовити, оскільки вимога позивача в частині «шляхом зняття необґрунтованих нарахувань» не може бути задоволена, так як позивачем не доведено саме завищення нарахувань вказаних в ОСОБА_1, а зобовязання зробити перерахунок є достатньою вимогою для захисту порушеного права позивача.

Інші посилання відповідача в обґрунтування заперечень на апеляційну скаргу колегією суддів до уваги відхиляються з урахуванням вищенаведеного.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зобовязання відповідача зробити перерахунок поставленої теплової енергії, яка постачалася на обєкти споживачів за адресами: м. Дніпро пл. Миколи Островського, буд. № 2, вул. Червонозаводська, буд. № 1-л, вул. Червонозаводська, буд. № 1-ж за договором про постачання теплової енергії від 15.10.2007 № 1322 за період з грудня 2015 березень 2016 роки.

Заява апелянта від 09.08.2017 про розяснення ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 не підлягає розгляду, оскільки: по-перше сторона може лише пропонувати суду свої питання, які вона вважає за необхідне поставити перед експертом, але остаточне коло питань залишається прерогативою суду; по-друге розяснення ухвали, за умови не проведення експертизи, жодним чином не впливає ні на хід експертизи, ні на суть вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність відмови апелянтові у задоволенні його апеляційної скарги та необхідністю часткового скасування рішення місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 101, 103, 105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2016 по справі № 904/4207/16 скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Поштамту-центру поштового звязку № 1 Дніпровської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (49999, м. Дніпро, вул. Привокзальна, 11, ідентифікаційний код 25771603) зробити перерахунок поставленої теплової енергії за договором про постачання теплової енергії від 15.10.2007 № 1322 за період з грудня 2015 березень 2016 роки.

Рішення в частині стягнення судового збору залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 18.09.2017.

Головуючий Ю.Б. Парусніков

Судді : Л.М. Білецька

ОСОБА_3