ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р.Справа № 922/2140/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків,
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Харків,
про стягнення 37149,69 грн.
за участю представників:

позивача - Табарчі Г.О. (довіреність № 40-3273/138 від 08.08.2016р.);

відповідача - ОСОБА_3 (довіреність № 3370 від 10.07.2017р.);

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м.Харків, звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Харків, заборгованості за Тимчасовим договором про постачання теплової енергії № 3524 від 01.10.2003р. в загальному розмірі 37149,69 грн., у тому числі: 25413,27 грн. основного боргу за період з жовтня 2012 року по квітень 2017 року; 10446,01 грн. інфляційних втрат та 1290,41 грн. - 3% річних. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

У письмових запереченнях проти позову, які були надані до суду 17.07.2017р. та 01.08.2017р., відповідач проти позовних вимог в частині боргу, що виник за період з жовтня 2012 року по березень 2014 року, заперечував, посилаючись на сплив позовної давності; просив задовольнити вимоги частково, стягнувши з відповідача 17355,65 грн.; в решті позовних вимог відмовити.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.08.2017р. за клопотанням позивача строк розгляду спору було продовжено на 15 днів - по 11.09.2017р.

У судовому засіданні, яке було розпочато, 30.08.2017р. позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій, у зв'язку з перерахуванням сум інфляційних втрат та 3% річних, просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 37745,81 грн., у тому числі: 25413,27 грн. основного боргу за період з жовтня 2012 року по квітень 2017 року; 10998,51 грн. інфляційних втрат та 1334,03 грн. - 3% річних.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив застосувати позовну давність до вимог щодо зобов'язань, які виникли у період до квітня 2014 року.

У судовому засіданні була оголошена перерва до 11.09.2017р. для уточнення сторонами розрахунків позовних вимог.

Після перерви представник позивача на вимогу суду надав уточнений розрахунок суми боргу з урахуванням інфляційних втрат та розрахунків 3% річних та просив прийняти заяву про уточнення позовних вимог, подану в судовому засіданні до перерви.

Враховуючи, що згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, заяву позивача про уточнення позовних вимог, яка за своєю суттю є заявою про збільшення позовних вимог, було прийнято судом як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству, розгляд справи продовжено з її урахуванням.

Представник відповідача проти позову заперечував частково, посилаючись на сплив строку позовної давності, в обґрунтування своєї позиції у справі надав письмові заперечення з відповідним контррозрахунком позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 07.11.2002р., Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (відповідачу) на праві власності належить частина нежитлової будівлі, яку складають нежитлові приміщення першого поверху № 1-5, в літ. "Б-5", загальною площею 67,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

01.10.2003р. між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (позивачем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) було укладено Тимчасовий договір про постачання теплової енергії № 3524.

Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач, як енергопостачальна організація, здійснював відпустку відповідачу, як споживачу, теплової енергії в повному обсязі в нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Факт постачання теплової енергії в нежитлові приміщення відповідача, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується наступними актами про підключення та відключення споживача від джерела теплової енергії:

№ 175/14064-В від 15.10.2012р. про підключення до джерела теплової енергії,

№ 175/5539-В від 14.04.2013р. про відключення від джерела теплової енергії,

№ 175/804 від 02.10.2013р. про підключення до джерела теплової енергії,

№ 175/381 від 14.04.2014р. про відключення від джерела теплової енергії,

№ 175/2400 від 23.10.2014р. про підключення до джерела теплової енергії,

№ 175/4812 від 14.04.2015р. про відключення від джерела теплової енергії,

№ 175/6513 від 12.10.2015р. про підключення до джерела теплової енергії,

№ 175/8610 від 05.04.2016р. про відключення від джерела теплової енергії,

№ 175/11898 від 15.10.2016р. про підключення до джерела теплової енергії,

№ 175/14077 від 03.04.2017р. про відключення від джерела теплової енергії.

Вищезазначені акти на включення та відключення опалення підписані та скріплені печатками представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувачем житлового будинку.

Згідно п. 6.3. Тимчасового договору, споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Для оплати за отриману теплову енергію позивачем на адресу відповідача були направлені рахунки-фактури за спожиту теплову енергію:

№ 17500-1024 від 07.11.2012р., № 17500-1024 від 07.12.2012р.,

№ 17500-1024 від 08.01.2013р., № 17500-1024 від 07.02.2013р.,

№ 17500-1024 від 07.03.2013р., № 17500-1024 від 08.04.2013р.,

№ 17500-1024 від 07.05.2013р., № 17500-1024 від 07.11.2013р.,

№ 17500-1024 від 06.12.2013р., № 17500-1024 від 08.01.2014р.,

№ 17500-1024 від 07.02.2014р., № 17500-1024 від 07.03.2014р.,

№ 17500-1024 від 07.04.2014р., № 17500-1024 від 08.05.2014р.,

№ 17500-1024 від 07.11.2014р., № 17500-1024 від 08.12.2014р.,

№ 17500-1024 від 08.01.2015р., № 17500-1024 від 09.02.2015р.,

№ 17500-1024 від 10.03.2015р., № 17500-1024 від 07.04.2015р.,

№ 17500-1024 від 08.05.2015р., № 17500-1024 від 09.10.2015р.,

№ 17500-1024 від 08.12.2015р., № 17500-1024 від 11.01.2016р.,

№ 17500-1024 від 08.02.2016р., № 17500-1024 від 09.03.2016р.,

№ 17500-1024 від 06.04.2016р., № 17500-1024 від 10.05.2016р.,

№ 17500-1024 від 08.11.2016р., № 17500-1024 від 07.12.2016р.,

№ 17500-1024 від 10.01.2017р., № 17500-1024 від 07.02.2017р.,

№ 17500- 1024 від 09.03.2017р., № 17500-1024 від 07.04.2017р.,

№ 17500-1024 від 10.05.2017р.

Проте, відповідачем зазначені рахунки не були сплачені в повному обсязі, чим завдано збитки КП "Харківські теплові мережі".

Станом на 01.05.2017р. борг відповідача за неналежне виконання договірних зобов'язань у період з жовтня 2012 року по квітень 2017 року, склав 25413,27 грн.

Система опалення нежитлового приміщення відповідача є невід'ємною частиною системи опалення всього житлового будинку, що унеможливлює обмеження постачання теплової енергії.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію б/н від 01.02.2016р., проте до теперішнього часу вимоги позивача про оплату суми боргу за теплову енергію не виконані.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 1334,03 грн. - 3% річних та 10998,51 грн. інфляційних втрат законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 37745,81 грн., у тому числі: 25413,27 грн. основного боргу за період з жовтня 2012 року по квітень 2017 року; 1334,03 грн. - 3% річних та 10998,51 грн. інфляційних втрат.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", згідно п. 1.1 Статуту, засновано відповідно до Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про підприємства в України", "Про підприємництво", "Про власність" та інших законодавчих актів України. КП "Харківські теплові мережі" належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова відповідно до рішення № 191/03 від 24.09.2003р. XVI сесії Харківської міської ради XXIV скликання "Про комунальну власність м. Харкова".

Метою діяльності підприємства позивача є задоволення потреб населення міста Харкова, державних, кооперативних, суспільних, приватних підприємств і організацій у якісній тепловій енергії при найменших витратах, одержання прибутку для розвитку підприємства, забезпечення інтересів його працівників та задоволення їх економічних і соціальних потреб.

Систематичні неплатежі з боку споживачів за надану теплову енергію, у тому числі з боку відповідача, призводять до неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, перешкоджають надходженню грошових коштів до бюджету і порушує інтереси Харківської міської ради, як органу місцевого самоврядування і безпосередньо зачіпає інтереси держави.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" є обґрунтованими та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Проте, відповідачем у справі заявлено про застосування позовної давності до вимог щодо зобов'язань, які виникли у період з жовтня 2012 року по березень 2014 року.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 260 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням викладеного, суд встановив, що право позивача на звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла у період з жовтня 2012 року по березень 2014 року, сплило ще 01.04.2017р.

За змістом статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу особи.

Враховуючи те, що факт порушення прав позивача доведено відповідними доказами, а про застосування строку позовної давності заявлено відповідачем, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо заборгованості, що виникла у період з жовтня 2012 року по березень 2014 року, розмір якої становить 8057,62 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає основна заборгованість в сумі 17355,65 грн.

Перерахувавши відсотки річних та інфляційні втрати, у зв'язку зі зменшенням періоду заборгованості, суд вважає правомірними та обґрунтованими вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 835,24 грн. та інфляційних втрат у розмірі 6361,50 грн.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 498,79 грн. - 3% річних та 4637,01 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати з оплати судового збору суд покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 256, 257, 260, 261, 267, 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61118, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м.Харків, вул. Мефодіївська, 11; ) -

на р/р 2313 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823:

- 17355,65 грн. основного боргу;

на р/р 313 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823:

- 6361,50 грн. інфляційних втрат;

- 835,24 грн. - 3% річних;

- 1600,00 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 8057,62 грн. основного боргу, 498,79 грн. - 3% річних та 4637,01 грн. інфляційних втрат у позові відмовити.

Повне рішення складено 14.09.2017 р.

Суддя Н.М. Кухар