КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р. Справа№ 910/7036/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Громак В.О.

за участю представників

від позивача: Кравець О.В., за довіреністю

від відповідача: Суткевич М.А., за довіреністю

розглянувши у відкритому

судовому засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське

енергетичне об'єднання"

на рішення Господарського суду м. Київ

від 03.07.2017 р.

у справі № 910/7036/17 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське

енергетичне об'єднання "

до Торгово-промислової палати України

про визнання відмови незаконною та зобов'язання

розглянути заяву про засвідчення форс-мажорних

обставин

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Торгово-промислової палати України про:

- визнання незаконною відмову Торгово-промислової палати України в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" від 04.11.2016 № 01-34/2/1844 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями;

- зобов'язання Торгово-промислову палату України розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" від 04.11.2016 № 01-34/2/1844 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.07.2017р. у справі № 910/7036/17 в задоволенні позову відмовити.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2017р. у справі № 910/7036/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу від 04.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Мартюк А.І., судді Зеленін В.О., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 р. колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Зеленін В.О., Пашкіна С.А. прийнято апеляційну скаргу у справі № 910/7036/17 до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 05.09.2017 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 р. по справі № 910/7036/17 було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Пашкіної С.А.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.09.2017 р. для розгляду справи № 910/7036/17 було сформовано склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зеленін В.О., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 р. колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Зеленін В.О., Ткаченко Б.О. прийнято апеляційну скаргу до провадження у названому складу суддів та призначено розгляд справи у названому складі суддів.

04.09.2017 р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2017р. у справі № 910/7036/17 без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Позивач звернувся до відповідача із заявою № 01-34/2/1844 від 04.11.2016 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначає, що починаючи з квітня 2014 року він здійснює господарську діяльність в умовах проведення антитерористичної операції, яка проводиться відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014. 31.08.2015 року між позивачем та ДП "Енергоринок" було укладено Договір № 11572/01 від 31.08.2015, за умовами якого ДП "Енергоринок" зобов'язувалось продавати, а позивач купувати різницю перетоків електричної енергії, фактично переміщену з території, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження в повному обсязі (контрольована територія) на територію Луганської області, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (неконтрольована територія), та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору. Проте, з 15.07.2016 року в процесі виконання позивачем договірних зобов'язань, представниками незаконних військових формувань на непідконтрольній органам державної влади України території були вчинені дії, які перешкоджають позивачу виконувати умови Договору з ДП "Енергоринок" (прийняття незаконних постанов; захоплення адміністративних будівель, споруд, об'єктів електропостачання, автотранспорту тощо, як самого позивача, так і його структурних підрозділів тощо), внаслідок чого працівники позивача почали масово не виходити на робочі місця та звільнятись. Таким чином, з 15.07.2016 року позивач практично був позбавлений матеріально-технічних можливостей постачання електроенергії на неконтрольовану територію та перестав отримувати платежі за спожиту на неконтрольованій території Луганської області електричну енергію.

Листом від 18.11.2016 № 1153/05.0-5.4 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України "Про торгово-промислові палати в Україні" саме до компетенції відповідача віднесено вирішення питання чи є вказані у поданій позивачем заяви обставини форс-мажорними (обставин непереборної сили), і в даному випадку суд не вправі замість Торгово-промислової палати України надавати оцінку чи є викладені позивачем в заяві обставини форс-мажорними (обставин непереборної сили).

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені вимоги про визнання незаконною відмови Торгово-промислової палати України в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" від 04.11.2016 № 01-34/2/1844 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями та зобов'язання Торгово-промислову палату України розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" від 04.11.2016 № 01-34/2/1844 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка об'єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об'єднання.

Згідно з ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили)є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Детально порядок видачі сертифікатів визначено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 № 40 (5) із змінами та доповненнями.

Пунктом 6.14. Регламенту передбачено, що у разі, якщо за результатом розгляду заяви і наданих документів вбачається, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) недостатньо обґрунтовані або відсутні підстави/умови для засвідчення (передбачені п. 6.5., 6.9. Регламенту) і т.п., ТПП України/регіональна ТПП надсилає заявникові відповідь про відкладення розгляду заяви для можливості надання додаткових пояснень, документів, доказів тощо або про відмову в засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за встановленою формою (Додаток № 9 до Регламенту).

Таким чином, відповідач діяв у відповідності з Регламентом та відповів листом від 18.11.2016р. № 1153 про відсутність підстав для засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили).

Крім того, Законом України "Про торгово-промислові палати України" саме до компетенції відповідача віднесено вирішення питання чи є вказані у поданій позивачем заяві обставини форс-мажорними (обставини непереборної сили), і в даному випадку суд не вправі замість Торгово-промислової палати України надавати оцінку чи є викладені позивачем в заяві обставини форс-мажорними (обставинами непереборної сили).

Заявляючи вимогу про зобов'язання відповідача розглянути заяву про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) позивач вимагає від суду фактично підмінити Торгово-промислово-палату України, що є неприпустимим, оскільки саме до повноважень зазначеного органу в силу положень ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати України" віднесено засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб відповідно до Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Водночас, як зазначено в частини 2 статті 4 Закону України "Про торгово-промислові палати України" втручання державних органів та їх посадових осіб у діяльність торгово-промислових палат, так само як і втручання торгово-промислових палат у діяльність державних органів та їх посадових осіб не допускається.

Крім того, суд наголошує на тому, що наслідком прийняття судового рішення про захист порушеного права має відбутися відновлення такого права у обраний позивачем спосіб, а також необхідність встановити зміст самого порушеного права, яке підлягає захисту.

В даному випадку, навіть у разі прийняття судом рішення про захист прав позивача в обраний ним спосіб, фактично його права не будуть відновлені, оскільки рішення суду про зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) не тягне за собою виникнення у відповідача обов'язку видати позивачу Сертифікат про засвідчення форс-мажорних обставин, оскільки вирішення цього питання так і залишиться на розсуд відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відмова відповідача видати сертифікат пов'язана з тим, що надані заявником документи для засвідчення форс-мажорних обставин не відповідали вимогам п. 6.9. Регламенту, так як не свідчили про непередбачуваність таких обставин (їх настання або наслідки неможливо було передбачити, зокрема на момент укладення відповідного договору, перед терміном настанням зобов'язання або до настання відповідного обов'язку).

Згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» період проведення антитерористичної операції почався з 14 квітня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач уклав договір № 11572/01 31 серпня 2015 року, тобто після настання обставин, зазначених в Указі Президента та був обізнаний про ті події, як відбуваються на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження і мав змогу передбачити ризики, у яких ведеться господарська діяльність, а це суперечить поняттю форс-мажору.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2017р. у справі № 910/7036/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2017р. у справі № 910/7036/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/7036/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко