ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 року Справа № 904/1858/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №6-02 від 04.01.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №219юр від 30.12.2016 р.;

представники третіх осіб-1, 2 у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2016 року у справі № 904/1858/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпро

третя особа - 1 яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою Відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

третя особа -2 яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна казначейська служба України у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення 24 165 844,70грн.,-

В С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2016 року у даній справі (суддя І.В. Мілєва) припинено провадження в частині стягнення основного боргу у розмірі 899 936,47грн.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (49029, м. Дніпропетровськ, вул. Володарського, 5, ідентифікаційний код 20262860) на користь Публічного акціонерного товариства "Уктрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801) 15 255 592,40 грн., з яких: 8 641 982,75грн. - основний борг, 4 487 421,88 грн. - пеня, 531 177,34 грн. - 3% річних,1 595 010,43 грн. - інфляційні втрати.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (49029, м. Дніпропетровськ, вул. Володарського, 5, ідентифікаційний код 20262860) на користь Публічного акціонерного товариства "Уктрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801) витрати по сплаті судового збору у розмірі 163 768,41грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що 27.09.2011р. між Дочірньою компанією Укртрансгаз Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (газотранспортне ) та Публічним акціонерним товариством Дніпрогаз (відповідач) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05 (далі - договір).

Відповідно до п.1.2 статуту Публічне акціонерне товариство Укртрансгаз є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обовязків ДК Укратрансгаз НАК Нафтгаз України (а.с.50).

Газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів прийому-передачі газу в магістральні трубопроводи до пункту призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник зобов'язується сплатити за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовам цього договору (п. 1.1 договору).

Розрахунки за послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами здійснюється за тарифами, затвердженими Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ) (п. 4.1 договору).

Послуги з транспортування газу магістральними газопроводами оформлюються відповідачем і позивачем актами наданих послуг по транспортуванню газу магістральними газопроводами, які є підставою для проведення остаточних розрахунків (п. п. 2.11.1 та 2.11.4 договору).

Вартість фактично наданих послуг за звітній місяць визначається на підставі акта наданих послуг (п. 4.4. договору).

Оплата послуг за транспортування природного газу здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 (ста) відсотків попередньої оплати за 10 (десять) днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. (п. 4.5 договору).

Остаточний розрахунок здійснюється до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п. 4.6 договору).

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 4 цього договору, із замовника стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п. 6.3. договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2012 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги до повного виконання замовником своїх зобов'язань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 10.1. договору).

17.01.2013р. сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору (а.с. 38-44): в тексті договору слова "Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії Нафтогаз України" замінили словами "Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз". Розділ "Терміни та визначення" та розділи 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 та 11 договору викласти в такій редакції, зокрема:

1.1. Газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

1.2. Річний плановий обсяг транспортування природного газу (далі - газ) замовника складає 386 400,00 тис. куб. м .

3.1. Послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданим послуг).

3.4. Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника а газотранспортним підприємством.

4.1. За одиницю виміру кількості газу при його обліку приймається один кубічний метр (куб. м), приведений до стандартних умов: (t) = 20 градусів Цельсія, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (101.325 кПа).

5.1. Розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

5.2. Тарифи, визначені в пункті 5.1 договору, є обов'язковими для сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги буде застосовуватись сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами договору.

5.3. Розрахунковий період за договором становить один місяць з 9:00 години першого дня місяця до 9:00 години першого дня наступного місяця включно. Вартість послуг з транспортування газу за місяць визначається як добуток тарифу на загальну кількість протранспортованого газу, визначеного згідно з розділом 4 договору, та податку на додану вартість.

5.4. Вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

5.5. Оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

6.1. Газотранспортне підприємство зобов'язане:

6.1.1 .Виконувати умови договору.

6.1.2. Забезпечити транспортування газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором.

7.1. Газотранспортне підприємство і замовник у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором несуть відповідальність у межах, передбачених законодавством.

7.3. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

11.1. Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги до повного виконання замовником своїх зобов'язань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

30.01.2014р. сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору (а.с. 45) п.1.2 виклали в такій редакції:

1.2. Річний плановий обсяг транспортування природного газу (далі - газ) замовника у 2014 році складає 380 688,650 тис. куб. м, у тому числі по місяцях:

- для потреб населення (тис. куб. м):

Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць Обсяг

Січень 60000,000 Квітень 26260,000 Липень 8990,000 Жовтень 26080,000

Лютий 57990,000 Травень 11180,000 Серпень 8990,000 Листопад 44180,000

Березень 51270,000 Червень 9030,000 Вересень 14730,000 Грудень 61530,000

- для потреб релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) (тис. куб, м):

Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць Обсяг

Січень 100,000 Квітень 30,000 Липень 3,000 Жовтень 35,000

Лютий 70,000 Травень 5,000 Серпень 3,000 Листопад 47,000

Березень 63,000 Червень 3,500 Вересень 3,700 Грудень 95,000

- для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів (в межах обсягів, що використовуються як пальне для забезпечення горіння вічного вогню) (тис. куб.м.):

Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць Обсяг

Січень 0,000 Квітень 0,000 Липень 0,000 Жовтень 0,050

Лютий 0,000 Травень 0,300 Серпень 0,000 Листопад 0,000

Березень 0,000 Червень 0,050 Вересень 0,050 Грудень 0,000

Газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснює газотранспортне підприємство, призначений для задоволення потреб населення та юридичних осіб, яким природний газ відпускається за роздрібними цінами, диференційованими залежно від річних обсягів споживання, які затверджені НКРЄ для населення.

17.03.2014р. сторони підписали додаткову угоду № 2/1 до договору (а.с. 46), в якій домовились в розділі 12 договору викласти реквізити газотранспортного підприємства в іншій редакції.

05.11.2014р. сторони підписали додаткову угоду № 3 до договору (а.с. 47), в якій домовились в розділі 12 договору викласти реквізити газотранспортного підприємства в іншій редакції.

24.11.2015р. сторони уклали додаткову угоду № 4 до договору (а.с. 48) - п.1.2 та п.11.1 виклали в такій редакції:

1.2. Річний плановий обсяг транспортування природного газу (далі - газ) Замовника у 2015 році складає 186 352,105 тис. куб. м (сто вісімдесят шість мільйонів триста п'ятдесят дві тисячі сто п'ять кубічних метрів), у тому числі по місяцях:

- для потреб населення (тис. куб. м)

Місяць Обсяг Місяць Обсяг

Січень 56030,285 Квітень 24180,006

Лютий 49294,582 Травень 9341,135

Березень 40361,397 Червень 6984,733

- для потреб релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) (тис. куб, м):

Місяць Обсяг Місяць Обсяг

Січень 60,383 Квітень 14,282

Лютий 50,359 Травень 3,349

Березень 28,863 Червень 2,731

"11.1. Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року, і діє в частині транспортування газу до 30 червня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги - до повного виконання замовником своїх зобов'язань за цим договором".

Позивач на виконання умов договору у січні - червні 2015 року здійснив транспортування природного газу для відповідача, що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг по транспортуванню газу магістральними газопроводами:

- №01-15-/Н05 від 31.01.2015р. за січень 2015р. на суму 13 374 258,88 грн. з ПДВ(а.с. 25);

- №02-15-/Н05 від 28.02.2015р. за лютий 2015р. на суму 11 765 807,74 грн. з ПДВ(а.с. 26);

- №03-15-/Н05 від 31.03.2015р. за березень 2015р. на суму 9630653,59 грн. з ПДВ(а.с. 27);

- №04-15-/Н05 від 30.04.2015р. за квітень 2015р. на суму 11502932,29 грн. з ПДВ(а.с. 28);

- №05-15-/Н05 від 31.05.2015р. за травень 2015р. на суму 4 442 741,47 грн. з ПДВ(а.с. 29);

- №06-15-/Н05 від 30.06.2015р. за червень 2015р. на суму 3 322 119,89 грн. з ПДВ(а.с. 30);

Позивач зазначає, що відповідач частково та з порушенням строків розрахувався, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 11 889 533,31 грн.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідач подав до суду підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2015р. по 27.04.2016р. (а.с. 149-152), згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05 від 27.09.2011р. станом на 27.04.2016р. становить 8 641 982,75 грн.

Доказів сплати 8 641 982,75 грн. відповідач не надав.

Суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення основного боргу є правомірними та підлягають частковому задоволенню на суму 8 641 982,75 грн.

Позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 7 479 036,47 грн., 3 % річних у розмірі 531 177,34грн., інфляційні втрати у розмірі 1 834 840,79грн. та 7% штрафу у розмірі 2 431 256,79 грн.

Згідно з п. 7.3. договору (в редакції додаткової угоди № 1) у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом здійснено перевірку та встановлено, що до стягнення належать інфляційні втрати у розмірі 1 595 010,43 грн.

11.04.2016р. відповідач подав до суду відзив, в якому серед іншого просив зменшити суму заявленої до стягнення пені до 10%.

Суд вважав за можливе зменшити розмір пені на 40% та стягнути 4 487 421,88 грн. пені.

Суд встановив, що згідно з актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2015р. по 27.04.2016р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05 від 27.09.2011р. станом на 27.04.2016р.становить 8 641 982,75 грн.

Не погодившись з рішенням суду, до апеляційної інстанції звернулось Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" (відповідач) із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить змінити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2016 року по справі № 904/1858/16 та зменшити суму пені до 10% та стягнути на користь ПАТ "Дніпрогаз" витрати по сплаті судовогого збору

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на наступне.

Скаржник вважає, що судом не надано належної правової оцінки тому факту, що предметом Договору було транспортування природного газу для забезпечення потреб населення (п. 1.2.), що передбачає проведення розрахунків споживачів на рахунки зі спеціальним режимом використання згідно затвердженого алгоритму, а суттєві зміни у законодавстві про ринок природного газу, які відбулись під час дії Договору (зокрема - втрата ПАТ «Дніпрогаз» статусу гарантованого постачальника природного газу та закриття рахунків зі спеціальним режимом використання), унеможливили проведення належних розрахунків за Договором. Оскільки згідно умов Договору (п.5.6.) Замовник (ПАТ «Дніпрогаз») є гарантованим постачальником, оплата послуг по транспортуванню газу здійснювалась шляхом перерахування коштів на рахунок газотранспортного підприємства (Позивача) у відповідності до Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, затвердженого Постановою НКРЕ України від 08.08.12 № 1000. У звязку з цим ПАТ «Дніпрогаз», виконуючи свою функцію гарантованого постачальника по забезпеченню природним газом населення на території здійснення ліцензованої діяльності, не мало можливості впливати на своєчасні розрахунки споживачів, відповідно - на розмір грошових коштів, які отримував Позивач через рахунок із спеціальним режимом використання.

Протягом 2015 року на державному рівні відбувалось реформування ринку природного газу, зокрема - в частині відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу. Так, відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, затверджених Постановою НКРЕКП від 12.01.15 № 9, вимог статті 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та згідно постанови НКРЕКП від 21.05.15 №1587, якою анульовано ліцензію АЕ № 295560 на право провадження ПАТ «Дніпрогаз» господарської діяльності з постачання природного газу, з 01.07,15 підприємство втратило право здійснювати господарську діяльність з постачання природного газу за регульованим тарифом, постачання природного газу здійснюється ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а ПАТ «Дніпрогаз» виконує функції газорозподільного підприємства, і не має рахунків зі спеціальним режимом використання, у звязку з чим всі розрахунки населення за послуги з газопостачання (в тому числі в частині оплати послуг за Договором), одержані до 01.07.2015 року, здійснюються на рахунок ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», де розподіляються згідно алгоритму. Зважаючи на це, несвоєчасна та неповна оплата послуг за Договором напряму залежать від рівня оплати природного газу споживачами - фізичними особами, отже, ПАТ «Дніпрогаз» з обєктивних причин позбавлено можливості впливати на своєчасність розрахунків за Договором, в той час як відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України (ЦК), підставою для відповідальності за порушення зобовязання є наявність вини.

Вирішальне значення для своєчасних розрахунків має повне та своєчасне відшкодування постачальнику пільг та субсидій з бюджету, якими користуються споживачі. Так, механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначений Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, (постанова КМУ від 11.01.05 № 20), згідно якого держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг - а саме витрат на придбання природного газу у гарантованого постачальника, його транспортування магістральними та внутрішньопромисловими газопроводами, переміщення розподільними газопроводами. Тобто, державою офіційно визнається неможливість підприємства ПЕК забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Запроваджуючи постановою КМУ від 11.01.05 № 20 такий механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, держава забезпечує відшкодування частини витрат цих підприємств, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг - а саме витрат на придбання природного газу у гарантованого постачальника, його транспортування магістральними та внутрішньопромисловими газопроводами, переміщення розподільними газопроводами. Тобто, державою офіційно визнається неможливість підприємства ПЕК забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності), тому держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонам на підставі укладених між ними договорів.

Правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній території діяльності ПАТ «Дніпрогаз») зазнають імперативного регулюючого впливу держави, якою було прийнято норми ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», норми Закону про державний бюджет на відповідний рік, в якому передбачено виділення субвенцій на фінансування пільг та субсидій, норми п. 11 ч. 1 ст. 20, п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 5 ч. 1 ст. 12, п. 5 ч. ст. 13, п. 5 ч. 1 ст. 14, п. 5 ч. 1 ст. 15, п. 7 ч. 1 ст. 16, ст. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також низку інших законодавчих актів. На виконання таких законодавчих актів прийнято підзаконні нормативні акти, як то Постанова КМУ від 11.01.05 №20, спільний наказ Міненерго та Мінфіну України від 03.08.15 №493/688, тощо.

Незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобовязання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються нормами адміністративного, зокрема, бюджетного, законодавства.

Застосування та чинність цих норм не залежить від того, чи передбачили сторони в Договорі відповідні умови, чи ні. Важливим є той факт, що надання ПАТ «Дніпрогаз» послуг газопостачання пільговими категоріями споживачів прямо залежить від отримання товару/послуг від Позивача за Договором. Ненадання послуг газопостачання пільговим категоріям споживачів, виключає потребу ПАТ «Дніпрогаз» придбавати послуги з транспортування природного газу у Позивача за цим Договором в обємі, який споживається такими категоріями споживачів.

При визначенні обсягу грошових зобовязань, до яких слід застосовувати норми бюджетного законодавства, суд повинен виходити з величини компенсації, яка підлягає перерахуванню ПАТ «Дніпрогаз» за рахунок державного бюджету. Право на отримання та розмір такої компенсації постачальнику визначається уповноваженим державним органом - Управлінням праці та соціального захисту населення, та оплачується органом Держказначейства. Рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування з фінансових питань, що виникають у процесі формування та контролю виконання бюджетів усіх рівнів, а також з адміністративних та інших відносин управління, крім організаційно-господарських, в яких орган державної влади або орган місцевого самоврядування є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, приймаються від імені цього органу і в межах його владних повноважень, (ч. 2 статті 8 Господарського кодексу України (ГК)).

Нарахування та виникнення обовязків з бюджетного фінансування оплати пільг і субсидій населенню здійснюється на підставі підписання сторонами протоколів взаєморозрахунків (спільних протокольних рішень), а також актів звіряння боргів, договорів про обмін інформацією щодо обсягів наданих пільг, є лише елементами процедурного оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету. Дані документи є вторинними та похідними від факту надання відповідних пільг та субсидій певним категоріям фізичних осіб. Правовідносини, що регулюються нормами адміністративного законодавства, виникають саме з моменту надання відповідних пільг та субсидій. І саме з цього моменту виникає формальне право на отримання бюджетного відшкодування. Оформлення документів, в тому числі, протоколів взаєморозрахунків є лише процедурою реалізації цього права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів та фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів.

Скаржник вважає, що в цій частині грошові зобовязання між сторонами регулюються, в першу чергу, нормами спеціального законодавства. Зокрема, Постановою КМУ від 11.01.05 №20 прямо передбачено, що Позивач та Відповідач у цій справі є учасниками розрахунків, які проводяться за рахунок коштів державного бюджету. Заявлена Позивачем для стягнення з Відповідача сума штрафних санкцій включаю також санкції, нараховані за період відсутності бюджетного відшкодування на оплату пільг/субсидій. Нарахування штрафних санкцій на суму такого боргу не може вважатись правомірним, оскільки нормами спеціального законодавства, що регулюють бюджетні правовідносини, не передбачено право здійснювати такі нарахування.

Уклавши спільні протокольні рішення:

- від 19.02.15 №395/у на суму 1 077 606,63 грн.;

- від 20.03.15 №691/у на суму 1 100 189,17 грн.;

- від 21.04.15 №948/у на суму 655 533,41 грн.;

- від 20.05.15 №1172/у на суму 1 118 648,30 грн.;

- від 18.06.15 №1398/у на суму 216 239,84 грн.;

- від 20.07.15 №1655/у на суму 224 636,41 грн., - на загальну суму 4 392 853,76 грн., сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані послуги згідно Договору.

Оскільки оплата пільг і субсидій Органом Держказначейства відбулась пізніше, сума 4 392 853,76 грн. повинна бути виключена з розрахунку суми штрафних санкцій за Договором.

Вказані суттєві обставини справи неповно зясовані та не враховані судом першої інстанції, у звязку з чим висновки, викладені у його рішенні, не відповідають обставинам справи.

Також судом недостатньо обєктивно дано оцінку суттєвим обставинам справи при вирішенні питання про застосування ст. 233 ГК, ч.З ст. 551 ЦК та п.З ст. 83 ГПК.

Так, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин., які мають істотне значення. Згідно ст. 233 ГК, у разі, якщо нараховані до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, враховуючи ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, тощо, суд має право зменшити розмір санкцій. Пункт 3 ст.83 ГПК передбачає право господарського суду зменшувати у виняткових випадках розмір пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Приймаючи рішення про зменшення заявленої суми пені, суд, не в повній мірі врахував причини неналежного виконання зобов'язання ПАТ «Дніпрогаз», його скрутне матеріальне становище і те, що через зміни у законодавстві про ринок природного газу, про які йшлося вище, ПАТ «Дніпрогаз» втратило статус гарантованого постачальника природного газу, у зв'язку з чим закрито рахунки із спеціальним режимом використання, сплачені борги від побутових споживачів надходять на рахунок ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Суд не врахував інтереси, визначені Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а саме: сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищенню рівня інвестиційної привабливості, шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб'єктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, розпорядників бюджетних коштів із суб'єктами господарської діяльності щодо застосування механізмів погашення заборгованості.

Скаржник зазаначає, що пеня є лише санкцією за невиконання грошового зобовязання, а не основним боргом, а тому будувати на цих коштах свої доходи та видатки позивач не може, окрім стягнення пені позивач нараховує та стягує проценти річних та інфляційні, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем. Тому при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані.

В той же час, за наявності таких суттєвих обставин, незважаючи на прохання ПАТ "Дніпрогаз" зменшити суму пені до 10% від заявленої, суд обмежився зменшенням цієї суми лише на 40 %, що на думку скаржника явно не відповідає вимогам справедливості та обєктивності. Також судом не враховано приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 №18

Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», пункту 3.17.4. якої встановлює, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Скаржник просить суд апеляційної інстанції врахувати, що нарахована Позивачем сума пені є надмірно великою порівняно з сумою боргу, яка поступово зменшується. До того ж, Позивачем не доведено факт отримання збитків внаслідок несвоєчасних розрахунків, що сталось не з вини ПАТ "Дніпрогаз". Так, внаслідок негативних економічних процесів у державі, що призвело до кризи неплатежів та збитковості газопостачальних і газорозподільних підприємств, а також проведення реформування ринку природного газу, у звязку з чим ПАТ «Дніпрогаз» позбавлено права здійснювати постачання природного газу, значно скоротилася виручка підприємства, що призводить до неможливості вчасно та в повному обсязі виконувати грошові зобовязання. Внаслідок цього, фінансовий стан підприємства, яке здійснює розподіл природного газу усім категоріям споживачів міста Дніпропетровська, є вкрай тяжким, що ставить під загрозу його нормальне функціонування та надання послуг з безперебійного та безаварійного газопостачання. За таких умов, додаткове покладення на підприємство надмірних економічних санкцій призведе до ускладнення і без того тяжкого матеріального становища та фактичної неплатоспроможності підприємства і нездатності вести господарську діяльність. Зважаючи на викладені обставини, ПАТ «Дніпрогаз» просить суд зменшити суму заявленої до стягнення пені до 10%.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 р. скасовано рішення від 03.06.2017, прийнято нове рішення, яким припинено провадження в частині стягнення основного боргу у сумі 9 541 919,21 грн. Стягнуто з ПАТ "Дніпрогаз" на користь ПАТ "Уктрансгаз" 4 167 012,22 грн., з яких: 3056 086,5 грн. пеня; 339 524,54 грн. - 3% річних; 637 872,98 грн. - інфляційні втрати; 133 528, 20 грн. - судовий збір за подання позовної заяви. В решті позовних вимог відмовив.

Задоволено частково заяву ПАТ "Дніпрогаз" про розстрочку виконання рішення суду у справі № 904/1858/16, а саме розстрочено виконання рішення Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 року на один рік, зі сплатою щомісячно рівними частинами у розмірі 347 251,02 грн. за графіком, визначеним у резолютивній постанові суду апеляційної інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2017 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 р. у справі № 904/1858/16 господарського суду Дніпропетровської області скасовано, справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2017 року визначено для розгляду справи №904/1858/16 колегію суддів у складі ОСОБА_3 (доповідач), суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Ухвалою суду від 10.05.2017 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2016 року у справі № 904/1858/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів, її розгляд призначено в судовому засіданні на 24.05.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 14.06.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 03.07.2017 року.

Розпорядженням керівника суду від 03.07.2017 року, у зв'язку з відпусткою судді Верхогляд Т.А., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/1858/16, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Парусніков Ю.Б., Пархоменко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 07.08.2017 року.

07.08.2017 року у судовому засіданні оголошено перерву до 09.08.2017 року.

09.08.2017 року у судовому засіданні оголошено перерву до 04.09.2017 року.

Розпорядженням керівника суду від 03.07.2017 року, у зв'язку з відпусткою судді Верхогляд Т.А., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/1858/16, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

23.05.2017р. до канцелярії Дніпропетровського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Уктрансгаз" надійшли письмові пояснення в яких ПАТ «Укртрансгаз» просить залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2016р.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 та 14.06.2017 відкладено розгляд апеляційної скарги.

13.06.2017р. надійшли пояснення від ПАТ «Дніпрогаз», в яких просить суд у разі прийняття по справі №904/1858/16 рішення про задоволення вимог ПАТ «Укртрансгаз» про стягнення з ПАТ «Дніпрогаз» грошових коштів, зменшити суму пені до 10% та надати розстрочку виконання такого рішення на строк два роки, з щомісячною виплатою вказаної суми у рівних частина.

04.09.2017 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

В судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства. Інші учасники провадження у справі в судове засідання не зявилися. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для їх повідомлення належним чином про розгляд господарської справи в апеляційній інстанції та реалізації ними права судового захисту своїх інтересів (п.3.9.2 постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2017 року у справі №904/1858/16 слід залишити без змін з наступних підстав.

У березні 2016 р. ПАТ "Укртрансгаз" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ "Дніпрогаз" про стягнення 24 165 844,70 грн., з яких: 11 889 533,31 грн. - основний борг, 7 479 036,47 грн. - пеня, 531 177,34 грн. - 3% річних, 1 834 840,79 грн. - інфляційні втрати, 2 431 256,79 грн. - 7% штрафу, посилаючись на приписи статей 526, 530, 625, 903 Цивільного кодексу України та статей 193, 231 Господарського кодексу України, з огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05 від 27.09.2011 р., в частині оплати за період січень червень 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом під час розгляду справи, 27.09.2011 р. між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" (газотранспортне підприємство) (правонаступником якого є ПАТ " Укртрансгаз") та ПАТ "Дніпрогаз" (замовник) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05, за умовами якого газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів прийому-передачі газу в магістральні трубопроводи до пункту призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник зобов'язується сплатити за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовам цього договору (пункт 1.1 договору).

Розрахунки за послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами здійснюється за тарифами, затвердженими Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ) (пункт 4.1 договору).

Послуги з транспортування газу магістральними газопроводами оформлюються відповідачем і позивачем актами наданих послуг по транспортуванню газу магістральними газопроводами, які є підставою для проведення остаточних розрахунків (пункти 2.11.1 та 2.11.4 договору).

Згідно з пунктом 4.4 договору вартість фактично наданих послуг за звітній місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

Між сторонами укладались додаткові угоди до договору № /Н05 від 27.09.2011 р. із викладенням умов договору у визначеній сторонами редакції, а саме: додаткові угоди № 1 від 17.01.2013 р., № 2 від 30.01.2014 р., № 2/1 від 17.03.2014 р., № 3 від 05.11.20014 р., № 4 від 24.11.2015 (том 1 а.с. 38-48).

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем на виконання умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05 від 27.09.2011 р. у січні - червні 2015 року здійснено транспортування природного газу для відповідача на загальну суму 54 038 513,86 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг по транспортуванню газу магістральними газопроводами, які підписані представниками відповідача без будь-яких зауважень і наявні в матеріалах справи (т. 1 а.с. 25-30).

Проте, відповідачем оплата за договором була здійснена частково та з порушенням строків, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 11 889 533,31 грн., стягнення якої є предметом спору у даній справі.

Встановлено, що відповідач подав до суду підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2015 р. по 22.03.2016 р., згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05 від 27.09.2011 р. станом на 22.03.2016 року (на момент звернення з позовною заявою до суду) становила 9 541 919,21 грн. (т. 1 а.с. 153-156). Відповідачем також було подано до суду підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2015 р. по 27.04.2016 р., згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05 від 27.09.2011р. станом на 27.04.2016 р. становить 8 641 982,75 грн. (т. 1 а.с. 149-152).

Відповідно до розрахунку суми основного боргу ПАТ "Дніпрогаз" перед ПАТ "Укртрансгаз" по договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05 від 27.09.2011 року станом на 31.08.2016 року основна заборгованість сплачена у повному обсязі (т. 2 а.с. 59).

ПАТ "Укртрансгаз" просило також стягнути з ПАТ "Дніпрогаз" 7 479 036,47 грн. - пені, 531 177,34 грн. - 3% річних, 1 834 840,79 грн. - інфляційні втрати, 2 431 256,79 грн. - 7% штрафу, посилаючись на приписи статей 526, 530, 625, 903 Цивільного кодексу України та статей 193, 231 Господарського кодексу України, з огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05 від 27.09.2011 р., в частині оплати за період січень червень 2015 року.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобовязаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від виконання певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обвязку; зобовязання виникають з підстав, встановлених в статті 11 Цивільного кодексу України.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 530 вказаного Кодексу якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 Господарського кодексу України).

Штрафними санкціями відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими Господарським кодексом України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобовязань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина перша статті 199 Господарського кодексу України).

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Департаментом фінансів Дніпропетровської облдержадміністрації, Фінансово-економічним департаментом Дніпропетровської міської ради, ПАТ "Дніпрогаз", ПАТ "Укртрансгаз" і НАК "Нафтогаз України", відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20, було укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків на загальну суму 4 392 853,76 грн., а саме: - від 21.01.2015р., від 19.02.2015 р. № 395/у на суму 1 077 606,63 грн.; - від 20.03.2015 р. № 691/у на суму 1 100 189,17 грн.; - від 21.04.2015 р. № 948/у на суму 655 533,41 грн.; - від 20.05.2015 р. № 1172/у на суму 1 118 648,30 грн.; - від 18.06.2015 р. № 1398/у на суму 216 239,84 грн.; - від 20.07.2015 р. № 1655/у на суму 224 636,41 грн., а також спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків на загальну суму 6 445 045,62 грн., а саме: - від 09.06.2016 р. № 1655/у на суму 5 570 575,80 грн.; - від 22.06.2016 р. № 1800/у на суму 546 467,48 грн.; - від 20.07.2016 р. № 1934/у на суму 116 109,84 грн.; - від 25.08.2016 р. на суму 211 892,50 грн. (т. 1 а.с.97-109, т. 2а.с. 9-38)

Укладаючи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету на надання пільг, субсидій і компенсацій населенню, позивач і відповідач керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, якими передбачається процедура розрахунку і надання населенню не тільки теплової енергії, а і пільг, субсидій та компенсацій на оплату тепло-, водопостачання.

Відповідач формував на суму пільг заборгованість перед позивачем в оплаті за надані послуги, на підставі чого в подальшому позивач і відповідач майже щомісяця укладали спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за надані послуги за рахунок коштів загального фонду державного бюджету на надання пільг, субсидій і компенсацій населенню. Таким чином, дії сторін щодо остаточних розрахунків за Договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н05 від 27.09.2011 року були підпорядковані вимогам спільних протокольних рішень і спеціальних нормативно-правових актів.

Відповідач виконував положення спільних протокольних рішень та своєчасно розрахувався за надані послуги в частині сплати основного боргу, погашеного за рахунок відповідних пільг та субсидій.

Предметом позовної заяви ПАТ "Укртрансгаз" саме і є вимоги про стягнення відповідних сум у зв'язку із простроченням зобов'язань за договором щодо оплати послуг, наданих позивачем у січні червні 2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, згідно з абзацом 3 пункту 8 якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію визначається Міненерговугіллям, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" і Мінфіном.

Наказом Державного казначейства України, Міністерства палива та енергетики та НАК "Нафтогаз України" від 03.02.2009 р. № 55/57/43 затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), яким визначені взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (далі - відповідні головні фінансові управління), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 (із змінами).

Пунктом 2.4 вказаного Порядку передбачено, що спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків підписуються усіма учасниками розрахунків: відповідним головним фінансовим управлінням, відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України, постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг), Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок". Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію додатково погоджуються з Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

Розрахунки учасників розрахунків здійснюються як у рахунок погашення заборгованості за природний газ, так і в рахунок оплати вартості планових обсягів постачання природного газу у поточному місяці (пункт 2.8.9 Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, позов відповідача пред'явлено 22.03.20016 року, предметом якого є вимоги про стягнення вартості послуг з транспортування магістральними газопроводами природного газу у період січень, лютий березень, квітень, травень, червень 2015 року на 11 889 533,31 грн., пені за прострочення у цей період 7 479036,47 грн., штрафу 2 431 256, 79 грн., 3% річних 531 177, 34 грн. та інфляційних витрат 1 834 840, 79 грн.

З акту звіряння від 27.04.2016 року (т.1 а.с 149) вбачається, що станом на 27.04.2016 року заборгованість на користь позивача склала 8 641 982,75 грн.

Стосовно спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ № 130/у від 21.01.2015 року (т1.а.с. 97) то воно не може бути взяти до уваги, оскільки з п. 2.8 його вбачається, що кошти, перераховані за транспортування газу 2014 року (т.1 а.с. 97), а предметом спору є стягнення коштів за транспортування газу у 2015 році.

Колегією суддів встановлено, що на момент подання позову 25.05.2016 року борг за січень 2015 року погашено до моменту подання позову платіжним дорученнями, а також спільними протокольними рішеннями від 19.02.2015 року на суму 1 077 606, 00 грн., по якому сплачено грошові кошти тільки 26.05.2015 року, тобто з прострочкою.

Аналогічно була відсутня у часі подання позову заборгованість за лютий 2015 року, яка була погашена частково платіжним дорученнями, а частково спільним протокольним рішенням № 699 від 20.03.2015 року на суму 655 533,41 грн. (оплачено 27.04.2015 року).

За березень 2015 року в часі подання позову відсутній основний борг, який сплачено платіжними дорученнями, а також спільними протокольними рішеннями № 1172 від 20.05.2015 року на суму 1 118 648,30 грн. (сплачено 26.05.2015 року), № 1398 від 18.06.2015 року на суму 216 239, 84 грн. ( сплачено 01.07.2015 року) і № 1655 від 20.07.2015 року на суму 224 636,41 грн (сплачено 28.07.2015 року ), тобто з простроченням.

Сума боргу за газ, поставлений у квітні 2015 року, склала 4 124 691,95 грн., погашена за договором доручення, за газ поставлений у травні 4 442 741, 47 грн., та у червні 2015 року на суму 3 322 119, 89грн. - не оплачено.

Також, колегією судів не можуть бути враховані спільні протокольні рішення, прийняті після постановлення рішення господарського суду Дніпропетровської області, після 03.06.2016 року, оскільки вони були відсутні у часі прийняття рішення 09.06.2016 року, 20.06.2016 року, 20.07.2016 року, 25.08.2016 року.

Не можна погодитися із скаржником щодо заперечення проти стягнення штрафних санкцій, інфляційних і річних з посиланням на те, що сторони нібито змінили спосіб і порядок розрахунків. З аналізу змісту протокольних рішень за 2015 рік це не випливає. По суті було змінено тільки джерело фінансування, при цьому ніяких нових строків чи способів розрахунків запроваджено не було,підтвердженням чому є п.п. розділу 2,3 і 4 Спільних протокольних рішень, які є типовими.

За таких обставин слід погодитися з судом першої інстанції, який стягнув залишок суми заборгованості за 2015 рік в травні і червні з урахуванням періоду прострочення, у тому числі і за протокольними рішеннями за більш ранніми періодами.

Оскільки всі без виключення суми, що надійшли за протокольними рішеннями, укладеними у 2015 році, надійшли з бюджету з порушенням строків основного договору, судом першої інстанції обґрунтовано нараховані на них штрафні санкції, оскільки, як уже зазначалося, ні строки, ні порядок розрахунків у протокольних рішеннях не змінені.

Не можна також погодитися з недостатнім зменшенням штрафних санкцій відповідачеві судом - на 40%, а необхідно лишити ніби -то тільки 10%, оскільки судом першої інстанції у рішенні викладені відповідні мотиви прийнятого рішення, які в апеляційній скарзі не спростовані, а наведені доводи враховані судом як виняткові. Колегія суддів, враховує, що зменшення пені є правом суду, його так би мовити, дискреційним повноваженням, яке здійснено судом першої інстанції належним чином, а тому майже повне звільнення від сплати пені буде зловживанням правом.

Інших доводів апеляційної скарги не вказано.

За таких обставин апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2016 року у справі № 904/1858/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2016 року у справі № 904/1858/16 - залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 07.09.2017 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд