РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Справа № 918/549/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Огороднік К.М. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Ткач Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: Дяденчук А.І. (довіреність №б/н від 08 серпня 2017 року)

відповідача 1: не з'явився

відповідача 2: не з'явився

третьої особи 1: не з'явився

третьої особи 2: ОСОБА_2 (довіреність №159 від 02 лютого 2017 року)

розглянувши апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Рівненської області від 10 серпня 2017 року у справі №918/549/17 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв"

до Державного підприємства "Сетам" (відповідач 1)

та до Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (відповідач 2)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 (третя особа 1) та Філія - Рівненське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (третя особа 2)

про визнання недійсними результатів електронних торгів, визнання недійсним та скасування акта державного виконавця про проведення електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області (суддя Політика Н.А.) від 10 серпня 2017 року у справі №918/549/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" (надалі - позивач) до Державного підприємства "Сетам" (надалі - відповідач 1), Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (надалі - відповідач 2) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_3, Філія - Рівненське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсними результатів електронних торгів, визнання недійсним та скасування акта державного виконавця про проведення електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову: накладено арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв", а саме: будівлю пивзаводу, заг. пл.: 1479,3 кв.м., котельню, заг.пл.: 417,3 кв.м., склад механічного цеху, заг.пл.: 115,7 кв.м., склад центральний, заг.пл.: 468,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 5491379); заборонено суб'єктам державної реєстрації - вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, а саме: будівлі пивзаводу, заг. пл.: 1479,3 кв.м., котельні, заг.пл.: 417,3 кв.м., складу механічного цеху, заг.пл.: 115,7 кв.м., складу центрального, заг.пл.: 468,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 5491379).

Вказана ухвала обгрунтована тим, що вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду. При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування вищевказаних заходів до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, третіх осіб у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 10 серпня 2017 року у справі №918/549/17 та відмовити в задоволенні заяви ТОВ компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" про вжиття заходів до забезпечення позову. Апелянт вважає, що висновки суду, наведені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи, її винесено з порушенням норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, а тому вона підлягає скасуванню повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що в господарському процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 66, 67 ГПК України, застосовувати такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові суми, що належать позивачу або третім особам. Однак, всупереч вимог статті 67 ГПК України оспорюванню ухвалою суд наклав арешт на майно ТОВ компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв", тобто на майно, яке згідно з відомостями Реєстру права власності на нерухоме майно належить позивачу, вийшовши у такий спосіб за межі наданих йому законом процесуальних повноважень. Як роз'яснено в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Таким чином, задоволення заяви ТОВ компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" фактично призведе до зупинення виконання виконавчого напису нотаріуса від 27 квітня 2011 року, яке є рішенням, що підлягає примусовому виконанню аналогічно судовому, та унеможливить процедуру примусової реалізації іпотечного майна, в межах виконавчого провадження, що в свою чергу, порушить права Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" як стягувача на повернення заборгованості за кредитним договором. Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Крім того, предметом позову є вимоги немайнового характеру, і судом при розгляді такого спору встановлюється відповідність чи невідповідність оспорюваного договору вимогам законодавства та наявність чи відсутність порушення прав позивача. Визнання недійсним договору не потребує видачі наказу, а відтак, навіть, за умови задоволення цієї вимоги, рішення суду не потребує вчинення жодних дій стосовно його виконання, оскільки право позивача захищається шляхом визнання факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій. Тобто, обставини, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у даній справі, відсутні. Враховуючи викладене, відсутній правовий зв'язок між обраним ТОВ "Острозький завод безалкогольних напоїв" заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, а також, що заявлений позивачем спосіб забезпечення позову не співвідноситься з предметом позову. Умовою для застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Однак, на момент прийняття оскаржуваної ухвали позивачем не надано і відсутні будь-які докази, які б свідчили про утруднення чи неможливість виконання рішення господарського суду в майбутньому. Вся мотивація зводиться до того, що новий власник нерухомого майна має безперешкодне право на його відчуження, заставлення у заставу чи передання у іпотеку, реалізацію у будь-який інший спосіб чи навіть пошкодження або знищення вказаного майна. Проте, на час подачі ТОВ компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" заяви про забезпечення позову право власності на нерухоме майно за покупцем не було оформлено та він не мав можливості у встановленому законом порядку користуватися і розпоряджатися ним. Таким чином, суд порушив баланс інтересів сторін та інших учасників судового процесу, забезпечивши для позивача можливість вільно продовжувати користуватися і розпоряджатися спірним майном аналогічним чином. З огляду на вищевикладене, судом не надана належна оцінка доказам та обставинам на яких ґрунтується заява про забезпечення позову. При цьому, задовольняючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд першої інстанції не врахував вимог зазначених процесуальних норм та не обґрунтував припущення того, що невжиття заходів до забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Таким чином, заява ТОВ компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" про вжиття заходів до забезпечення позову у справі є необґрунтованою та безпідставною, а тому в задоволенні зазначеної заяви належить відмовити повністю.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01 вересня 2017 року у справі №918/549/17 було поновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 та призначено дату судового засідання на 13 вересня 2017 року.

Від відповідача 2 - Острозького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надійшли пояснення №5228/6 від 11 вересня 2017 року на апеляційну скаргу, відповідно до яких останній вважає, що висновки суду, наведені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи, її винесено з порушенням норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, а тому вона підлягає скасуванню повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що всупереч вимогам статті 67 ГПК України оспорюваною ухвалою суд наклав арешт на майно ТОВ компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв", тобто на майно, яке згідно з відомостями Реєстру права власності на нерухоме майно належить позивачу, вийшовши у такий спосіб за межі наданих йому законом процесуальних повноважень. Задоволення заяви ТОВ компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" фактично призведе до зупинення виконання виконавчого напису нотаріуса від 27 квітня 2011 року, яке є рішенням, що підлягає примусовому виконанню аналогічно судовому, та унеможливить процедуру примусової реалізації іпотечного майна, в межах виконавчого провадження, що в свою чергу, порушить права банку як стягувача на повернення заборгованості за кредитним договором. Орган ДВС звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Крім того, предметом позову є вимоги немайнового характеру, і судом при розгляді такого спору встановлюється відповідність чи невідповідність оспорюваного договору вимогам законодавства та наявність чи відсутність порушення прав позивача. Визнання недійсним договору не потребує видачі наказу, а відтак, навіть, за умови задоволення цієї вимоги, рішення суду не потребує вчинення жодних дій стосовно його виконання, оскільки право позивача захищається шляхом визнання факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій. Тобто, обставини, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у даній справі, відсутні. Також, заява про забезпечення позову ґрунтується на нічим не підтверджених припущеннях про те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення, а оскаржувана ухвала про забезпечення позову не містить переконливу мотивацію щодо наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову. Судом проігноровано той факт, що за результатами проведених спірних електронних торгів визначено переможця, тобто ОСОБА_3, який внаслідок постановлення спірної ухвали позбавлений можливості реалізувати своє право щодо оформлення права власності на нерухоме майно, придбане на електронних торгах.

Від позивача - ТОВ компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що відповідно до частини 8 розділу Х "Порядку реалізації арештованого майна" затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов абсолютно правильного висновку, що новий власник нерухомого майна ОСОБА_3 має безперешкодне право на його відчуження, заставлення в заставу чи передання в іпотеку, реалізацію в будь-який інший спосіб чи навіть пошкодження або знищення вказаного майна, що призведе до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Також, позивач зазначає, що продаж майна на торгах (аукціоні), проведених з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством, виключає можливість визнання особи, яка придбала товар на таких торгах (аукціоні), добросовісним набувачем відповідного майна.

12 вересня 2017 року від апелянта - ОСОБА_3 надійшло клопотання про слухання справи №918/549/17 без участі заявника з врахуванням викладених у апеляційній скарзі доводів та вимог.

13 вересня 2017 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Філії - Рівненське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надійшли письмові міркування №115.20-07/18933 від 12 вересня 2017 року з приводу поданої апеляційної скарги, відповідно до яких банк вважає, що апеляційна скарга обґрунтована, а висновки суду, наведені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи, та винесена з порушенням норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, а тому вона підлягає скасуванню повністю. В обґрунтування своїх заперечень посилається на доводи викладені в апеляційній скарзі.

Безпосередньо в судовому засіданні представники позивача та третьої особи 2 повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно у відзиві на апеляційну скаргу та у письмових міркуваннях на неї.

Представники відповідачів та третьої особи 1 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи положення статті 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників відповідачів та третьої особи 1 за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 101 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи 2, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснень, відзиву та письмових міркувань на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Сетам", Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому просить:

- визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю компанії "Острозький завод безалкогольних напоїв", а саме: будівлі пивзаводу, заг. пл.: 1479,3 кв.м., котельні, заг.пл.: 417,3 кв.м., складу механічного цеху, заг.пл.: 115,7 кв.м., складу центрального, заг.пл.: 468,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (лот №214551), що відбулися 06 червня 2017 року;

- визнати недійсним протокол проведення електронних торгів №261201 від 06 червня 2017 року складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю компанії "Острозький завод безалкогольних напоїв", а саме: будівлі пивзаводу, заг. пл.: 1479,3 кв.м., котельні, заг.пл.: 417,3 кв.м., складу механічного цеху, заг.пл.: 115,7 кв.м., складу центрального, заг.пл.: 468,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (лот №214551), що відбулися 06 червня 2017 року;

- визнати недійсним акт про проведені торги складений 23 червня 2017 року за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю компанії "Острозький завод безалкогольних напоїв", а саме: будівлі пивзаводу, заг. пл.: 1479,3 кв.м., котельні, заг.пл.: 417,3 кв.м., складу механічного цеху, заг.пл.: 115,7 кв.м., складу центрального, заг.пл.: 468,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (лот №214551), що відбулися 06 червня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення норм матеріального права враховуючи, що предметом продажу являється майновий комплекс організатором торгів не здійснено продаж майна позивача у вигляді цілісного майнового комплексу. Такі дії відповідача-1 безпосередньо вплинули на недоотримання коштів з реалізації майна позивача на погашення кредиторських вимог. Крім того, електронні торги з реалізації арештованого майна проведені 06 червня 2017 року на підставі звіту про оцінку майна, що втратив чинність, а відтак проведені з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про іпотеку" та порушують права позивача, як власника майнового комплексу, що є підставою для визнання їх недійсними на підставі вимог статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України.

Разом із позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв", а саме будівлю пивзаводу, заг.пл.: 1479,3 кв.м., котельню, заг.пл.: 417,3 кв.м., склад механічного цеху, заг.пл.: 115,7 кв.м., склад центральний, заг.пл.: 468,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 5491379).

- заборонити суб'єктам державної реєстрації - вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, а саме: будівлі пивзаводу, заг.пл.: 1479,3 кв.м., котельні, заг.пл.: 417,3 кв.м., складу механічного цеху, заг.пл.: 115,7 кв.м., складу центрального, заг.пл.: 468,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 5491379).

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що 06 червня 2016 року на електронному торговельному майданчику Державного підприємства "Сетам" відбулися електронні торги по лоту № 214551 з реалізації нерухомого майна - предмету іпотеки: Будівлі пивзаводу, заг. пл.: 1479.3 кв.м., котельня, заг. пл.: 417.3 кв.м., склад механічного цеху, заг. пл.: 115.7 кв.м., склад центральний, заг. пл.: 468.6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. Переможцем зазначених електронних торгів став учасник № 3 ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, документ НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1. 06 червня 2017 року також було складено протокол № 261201 про проведення електронних торгів підписаний переможцем ОСОБА_3 та організатором торгів директором департаменту електронних торгів Ворнік М.Г. 23 червня 2017 року начальником Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області складено акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП №51693888 відкритого на підставі виконавчого напису № 1060 виданого 07.04.2011 року приватним нотаріусом Кострикіним В.І. За таких обставин, новий власник майна ОСОБА_3 на даний час має безперешкодне право на його відчуження, заставлення в заставу чи передання в іпотеку, реалізацію в будь-який інший спосіб чи навіть пошкодження або знищення вказаного майна, що призведе до неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Окрім вищезазначеного, заявник зазначає, що внаслідок виконання спірних електронних торгів позивач втратить право власності на нерухоме майно, яке було предметом цих торгів. В разі прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог та визнання торгів недійсними виконання такого рішення буде ускладнено. Під виконанням рішення в даному випадку слід розуміти поновлення позивачем своїх прав на нерухоме майно, яке було предметом спірних електронних торгів. Складність повернення майна буде полягати у додаткових судових спорах з переможцем торгів, зокрема про зобов'язання повернення майна, про визнання права власності на це майно, про визнання недійсними правочинів або актів, укладених на виконання результатів спірних електронних торгів тощо.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, господарський суд Рівненської області прийшов до правильного висновку про необхідність її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із частиною 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами (частина 6 статті 67 ГПК України).

Приписами Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" унормовано, що відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вказані роз'яснення викладені в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" обґрунтований тим, що 06 червня 2016 року на електронному торговельному майданчику Державного підприємства "Сетам" відбулися електронні торги по лоту №214551 з реалізації нерухомого майна - предмету іпотеки: Будівлі пивзаводу, заг.пл.: 1479.3 кв.м., котельня, заг.пл.: 417.3 кв.м., склад механічного цеху, заг.пл.: 115.7 кв.м., склад центральний, заг.пл.: 468.6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

Товариство з обмеженою відповідальністю компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" вважає, що спірні електронні торги, проведені в порушення вимог чинного законодавства, є такими, що порушили права та інтереси підприємства, як власника майна.

Як зазначено в пункті 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Як вірно зазначено місцевим судом, вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, ухвала місцевого господарського суду про вжиття заходів до забезпечення позову містить мотиви щодо наявності правового зв'язку між заявленими позовними вимогами про визнання недійсним результатів електронних торгів, визнання недійсним та скасування акта державного виконавця про проведення електронних торгів та заходами до забезпечення позову - накладення арешту на майно позивача, заборона відповідачам вчиняти дії.

Разом з тим, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що предметом позову є вимоги немайнового характеру, і судом при розгляді такого спору встановлюється відповідність чи невідповідність оспорюваного правочину (складання за результатами торгів акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постанові від 29 червня 2016 року у справі №6-547цс16) вимогам законодавства та наявність чи відсутність порушення прав позивача.

З врахуванням правової процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та особливостей, передбачених законодавством щодо проведення прилюдних торгів, у тому числі складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів, слід мати на увазі, що складання такого акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Продаж майна на торгах (аукціоні), проведених з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством, виключає можливість визнання особи, яка придбала товар на таких торгах (аукціоні), добросовісним набувачем відповідного майна.

Отже, задовольняючи клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд першої інстанції врахував вимоги зазначених процесуальних норм та обґрунтував припущення того, що невжиття заходів до забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд при вирішенні питання про забезпечення позову дослідив збалансованість інтересів сторін та дійшов висновку, що застосування вищевказаних заходів до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, третіх осіб у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Острозький завод безалкогольних напоїв" та вжив заходи до забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що вжиття заходів щодо забезпечення позову є правом суду, і, при цьому, закон не містить точного переліку господарських спорів або обставин, за яких вживаються заходи до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 26 квітня 2011 року у справі № 21/280-10.

Таким чином, доводи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування ухвали місцевого господарського суду, визначених статтею 104 ГПК України, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 10.08.17 року у справі №918/549/17 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Матеріали оскарження ухвали у справі №918/549/17 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Дужич С.П.