УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.09.2017Справа № 910/14983/17

Суддя Лиськов М.О., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВЕКТОР БАНК», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВЕКТОР БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання недійсним договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява №1674 від 04.09.2017 Публічного акціонерного товариства «ВЕКТОР БАНК», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВЕКТОР БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання недійсним договору і додані до неї документи, повертаються позивачеві без розгляду з наступних підстав:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Одночасно, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 600 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (240 000 грн. 00 коп.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати (1 600 грн.).

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 2.21. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року, стосовно того, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

При зверненні до суду з вказаним позовом Позивач просив Суд визнати недійсним Договір відступлення права вимоги від 21.02.2017 укладений між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Зобов'язати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повернути ПАТ «ВЕКТОР БАНК» всі документи грошові кошти, отримані ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за Договором відступлення права вимоги №ВП-21022017 від 21.02.2017, тобто дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що при подачі даної позовної заяви, Позивачем повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 3 200 грн. 00 коп., оскільки його вимога носить немайновий характер відповідно до норм статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Разом з тим, звертаючись із позовом до суду, Публічне акціонерне товариство «ВЕКТОР БАНК», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВЕКТОР БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни просить звільнити його від судового збору, посилаючись на рішення Правління Національного банку України від 21.03.2017 №163-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВЕКТОР БАНК» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.03.2017 №1104 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку в ПАТ «ВЕКТОР БАНК» та відсутність грошових коштів на рахунках позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, якою передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

З аналізу положень чинного в Україні законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Суд вважає доводи заявника необґрунтованими щодо звільнення від сплати судового збору, оскільки останнім не надано доказів, до заяви про звільнення від судового збору, які б підтверджували як наведені обставини, так і його майнове становище станом на дату подання позовної заяви.

Відтак, суд, враховуючи положення статті 129 Конституції України, якою визначено одну із засад судочинства - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відхиляє клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 2.22. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірах.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п.п. 4 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Позовні матеріали Публічного акціонерного товариства «ВЕКТОР БАНК», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВЕКТОР БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни - повернути позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя М.О. Лиськов