номер провадження справи 12/107/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017 Справа № 908/1492/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1492/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс»

про стягнення 69561,39 грн.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 02 від 03.01.2017 року

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс» про стягнення основного боргу в сумі 10884,12 грн., штрафу в сумі 4664,74 грн., процентів в сумі 50012,53 грн. за договором № 27ЗПТО від 30.05.2014 року.

Безпосередньо в судовому засіданні 15.08.2017 року представником позивача були надані додаткові докази.

В судовому засіданні 05.09.2017 року представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання 05.09.2017 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

На адресу суду від відповідача надійшли повідомлення пошти з позначками «будинок розібрано». Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Згідно до даних, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (minjust.gov.ua), місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялись копії ухвал господарським судом у даній справі, а саме: 70543, Запорізька область, Оріхівський район, с. Новоандріївка, вул. Клименка, буд. 25.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 42, 43 ГПК України.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 30.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.», далі Постачальник, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс», далі Покупець, був укладений договір № 27ЗПТО, далі Договір.

Відповідно до пункту 1.1 Договору в терміни, визначені договором, Постачальник зобовязується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення, далі товар, а Покупець зобовязується прийняти товар і справити за нього грошову суму, що складає його вартість, визначену умовами цього Договору.

Умовами пунктами 2.1, 2.2, 2.3 Договору передбачено, що за Договором постачається виключно продукція, що дозволена до використання та застосування на території України, асортимент, кількість, ціна якої визначається Додатками та накладними, що оформляються (складаються) в період дії цього договору, і які є невідємною частиною цього договору. Ціна продукції, що поставляється за цим Договором, вказується у Додатках та накладних в національній валюті та визначається, в залежності від виду товару. Для товару (ЗЗР, Насіння) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, в також визначають їх еквівалент у доларах США або ОСОБА_2 (в залежності від валюти придбання Постачальником товару). Загальна сума Договору визначається Додатками та накладними, що зазначені в п. 2.1., та які є невідємною частиною цього Договору.

Розділом 4 Договору передбачено, що порядок розрахунків за поставлений товар визначається в Додатках до даного Договору (п. 4.1). Сторони погоджуються застосовувати при проведення розрахунків за товари, що поставлені за цим договором, Середньозважений курс продажу валюти на міжбанківському ринку (Долар США, ОСОБА_2) до гривні, інформація про який розміщена на Інтернет-сторонці www.finance.ua/ua/currency (п. 4.2). Сторони погоджуються в тому випадку коли Середньозважений курс продажу валюти на міжбанківському ринку на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим за курс відповідної іноземної валюти на дату відвантаження товару за відповідними накладними, для визначення суми належної до оплати використовувати таку формулу С = А1/А2 х В, С сума належна до оплати; В грошова сума, на яку не оплачено товар за відповідними накладними; А1 Середньозважений курс дол.. США чи ОСОБА_2 до гривні на день перерахування коштів; А2 Середньозважений курс дол. США чи ОСОБА_2 до гривні на дату відвантаження товару за відповідними накладними (п. 4.3). Оплата за товар здійснюється в національній валюті Україні (у гривнях). Грошове зобовязання Покупця за цим Договором відповідає загальній грошовій сумі, яку зобовязаний сплатити Покупець за отриманий товар, що розрахована на день його повної оплати у порядку встановленому п. 4.2 та 4.3 цього Договору (п. 4.4). Підставою для оплати за товар є рахунок-фактура Продавця. Без рахунку-фактури, виписаної Продавцем, попередня оплата не проводиться. Постачальник може застосовувати вексельну форму розрахунку за поставлений товар, що має зазначатися в Додатках (п. 4.5). Покупець при перерахуванні коштів за товар в платіжному дорученні (в графі «Призначення платежу») повинен зазначити, згідно якого Договору та якого Рахунок перераховано даний платіж. В разі не зазначення цих даних, Постачальник має право на свій розсуд віднести отримані суми за продукцію, в тому числі, за ту, що поставлена в минулі періоди. У разі порушення Покупцем грошових зобовязань за цим Договором, постачальник, незалежно від вказаного Покупцем призначення платежу, має право самостійно зарахувати отриманій платіж в рахунок оплати простроченої заборгованості з наступним повідомленням Покупця про таке зарахування (п.4.8). Датою оплати вважається дата фактичного зарахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця (п.4.9).

Згідно з пункту 5.1 Договору строк поставки товару визначається у відповідних Додатках до цього договору.

Умовами пунктів 6.1, 6.2, 6.3, 6.4 Договору сторони Поставка Продукції здійснюється на умовах та в терміни, визначені у додатках до цього Договору. Перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості і якості. Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем: по кількості (одиниць виміру) відповідно до кількості (одиниці виміру), вказаної в накладній (товарній, товарно-транспортній); по якості відповідно до якості, вказаній в сертифікаті якості підприємства-виробника. При наявності підстав, Акти приймання по кількості та якості або Акти про приховані недоліки Товару складаються за обовязкової участі представника Постачальника.

Згідно пунктів 7.1, 7.2 Договору, за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством та з урахуванням даного договору. Крім відповідальності, встановленої п. 7.1 даного договору, Покупець, зокрема:

- якщо прострочення строків виконання грошових зобовязань Покупцем складає понад 30 календарних днів, останній додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 30 % від вартості Договору за кожен факт порушення терміну платежу;

- згідно ч. 3 ст. ст. 692, 694, 536 ЦК України, Покупець сплачує Постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами від простроченої суми за весь час прострочення, сума яких розраховується таким чином: СП = (СПП х 0,5 х Д) : 100, де СП сума процентів, що підлягає сплаті Покупцем Постачальнику, СПП - сума простроченого платежу; Д кількість календарних днів прострочення платежу.

Пунктом 11.2 Договору сторони визначили, що Договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків.

Докази розірвання вказаного договору, визнання його недійсним тощо в матеріалах справи відсутні, отже його умови є чинними на момент розгляду справи судом.

Матеріали справи свідчать про те, що до Договору сторонами укладено доповнення про поставку товарів на умовах товарного кредиту № 1 від 30.05.2014 року, далі Доповнення до договору.

Умовами пункту 1.1 Доповнень до Договору передбачено, що Постачальник передає, а Покупець приймає Товар, що передається за цим Доповненням на весь строк кредитування, який вказаний в п. 2.1 Доповнення, а саме: євро-лайтнінг 48% в.р. (10л), одиниця виміру - літри, кількість 30, ціна товару за одиницю в гривнях без ПДВ 431,92 грн., погоджений курс в долар. США 10,65 грн., загальна вартість товару в грн. без ПДВ 12957,60 грн., еквівалент загальної вартості товару в долар. США 1216,68 грн., загальна вартість з ПДВ 15549,12 грн., строк поставки 02.06.2014 року.

Згідно пункту 2.1 Доповнень до Договору покупець зобовязується сплатити за отриманий ним Товар в такому порядку:

- покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок Продавця до 30 травня 2014 року в сумі 4664,74 грн., що становить 30% вартості товару;

- покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок Продавця до 24.10.2014 року в сумі 10884,38 грн., що становить 70% вартості товару.

Розділом 3 Доповнень до Договору сторони узгодили, що загальна вартість Товару, що передається за цим Доповненням складає 15549,12 грн., в тому числі ПДВ 2591,52 грн. Товар Покупцю може постачатися партіями за згодою Сторін. Умови та місце поставки (передачі) товару: DDP (згідно Інкотермс у редакції 2010 року) склад Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс», що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, м. Новоандріївка.

Відповідно до виписки банку на 06.06.2014 року, що міститься у матеріалах справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.» грошові кошти в сумі 4665,00 грн.

На виконання умов Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс» товар на суму 15549,12 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 981 від 10.06.2014 року, яка підписана директором Товариству з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс» ОСОБА_3 на підставі довіреності № 11 від 30.05.2014 року (засвідчені копії якої видаткової накладної та довіреності містяться в матеріалах справи).

Позивач в позові вказує, що відповідачем в порушення умов договору не виконані в повному обсязі зобовязання з оплати за поставлений товар у встановлений договором строк, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 10884,12 грн., яку позивач і просить стягнути.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобовязання, позивач намагається стягнути з відповідача штраф в сумі 4664,74 грн. та проценти в сумі 50012,53 грн. на підставі п. 7.2 Договору. Так, умовами вказаного пункту визначено, що Покупець якщо прострочення строків виконання грошових зобовязань Покупцем складає понад 30 календарних днів, останній додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 30 % від вартості Договору за кожен факт порушення терміну платежу; згідно ч. 3 ст. ст. 692, 694, 536 ЦК України, Покупець сплачує Постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами від простроченої суми за весь час прострочення, сума яких розраховується таким чином: СП = (СПП х 0,5 х Д) : 100, де СП сума процентів, що підлягає сплаті Покупцем Постачальнику, СПП - сума простроченого платежу; Д кількість календарних днів прострочення платежу.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здійснення розрахунків, умови поставки, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 2 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам. Відповідач товар прийняв (про що свідчать наявна в матеріалах справи підписана з боку відповідача видаткова накладна № 981 від 10.06.2014 року), його не повернув, а тому повинен здійснити за нього оплату за умовами договору.

Умови оплати за товар узгоджено в п. 4.1 Договору, яким передбачено, що порядок розрахунків за поставлений товар визначається в Додатках до даного Договору. Згідно п. 2.1 Доповнень до Договору покупець зобовязується сплатити за отриманий ним товар в такому порядку:

- покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок Продавця до 30 травня 2014 року в сумі 4664,74 грн., що становить 30% вартості товару;

- покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок Продавця до 24.10.2014 року в сумі 10884,38 грн., що становить 70% вартості товару.

Частиною 1 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.» виконало належним чином свої зобовязання, а саме поставило товар відповідачу, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною, яка засвідчує фактичну передачу товару Постачальником.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобовязань за Договором поставки щодо не здійснення в повному обсязі оплати за поставлений товар, а також доведено порушення відповідачем строку оплати товару, встановленого умовами договору, а наявність заборгованості в розмірі 10884,12 грн. підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи. Відповідач доказів сплати боргу станом на день розгляду справи суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Умови оплати за товар між сторонами узгоджено п. 4.5 Договору передбачено, що підставою для оплати за товар є рахунок-фактура.

Так, судом враховано, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку сплатити за поставлений товар. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 29.09.2009 у справі № 37/405.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.» про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс» основного боргу в сумі 10884,12 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобовязання з оплати поставленої продукції з боку відповідача залишились невиконаними належним чином.

Відповідно до ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що позивач за прострочення строків виконання грошових зобовязань за договором, на підставі п. 7.2 Договору, нарахував відповідачу штраф в сумі 4664,74 грн. Зі змісту вказаного пункту Договору вбачається, що якщо прострочення строків виконання грошових зобовязань Покупцем складає понад 30 календарних днів, останній додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 30 % від вартості Договору за кожен факт порушення терміну платежу.

Судом перевірено розрахунок позивача в частині нарахованого штрафу в сумі 4664,74 грн. Розрахунок здійснений позивачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України та умов п. 7.2 Договору, арифметичних помилок в розрахунку не виявлено.

Так, з врахуванням викладеного, сума штрафу за прострочення оплати за поставлений товар становить 4664,74 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.» про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс» штрафу підлягають задоволенню в сумі 4664,74 грн.

Відповідно до положень ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 3 ст. 692 ЦК України встановлено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно ч. 5 ст. 694 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Матеріали справи свідчать, що позивач з посиланням на п. 7.2 Договору просить стягнути з відповідача проценти в сумі 50012,53 грн. Зі змісту вказаного пункту Договору вбачається, що згідно ч. 3 ст. ст. 692, 694, 536 ЦК України, Покупець сплачує Постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами від простроченої суми за весь час прострочення, сума яких розраховується таким чином: СП = (СПП х 0,5 х Д) : 100, де СП сума процентів, що підлягає сплаті Покупцем Постачальнику, СПП - сума простроченого платежу; Д кількість календарних днів прострочення платежу

Судом перевірено розрахунок позивача в частині нарахованих процентів в сумі 50012,53 грн. Розрахунок здійснений позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства України, арифметичних помилок в розрахунку не виявлено.

Так, з врахуванням викладеного, сума процентів за прострочення оплати за поставлений товар становить 50012,53 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.» про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс» процентів підлягають задоволенню в сумі 50012,53 грн.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс», відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.09.2017 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 530, 536, 599, 629, 638, 639, 692, 693, 694, 712, ЦК України, ст. ст. 180, 181, 193, 265, 266 ГК України, ст. ст. 42, 43, 25, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.» до Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс» задовольнити.

2. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс», 70543, Запорізька область, Оріхівський район, с. Новоандріївка, вул. Клименка, буд. 25, , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.», 09000, Київська область, Сквирський район, м. Сквира, вул. Слобідська, 100, , основний борг в сумі 10884 (десять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп., штраф в сумі 4664 (чотири тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 74 коп., проценти в сумі 50012 (пятдесят тисяч дванадцять) грн. 53 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено 13.09.2017 року

Суддя О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.