ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017 справа № 905/816/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №675 від 17.05.2017р. не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від20.06.2017р.
у справі№ 905/816/17 (суддя В.І. Матюхін)
за позовомПублічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії ОСОБА_5 залізниця, м.Дніпро
доПриватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області
простягнення 32255,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії ОСОБА_5 залізниця, м.Дніпро, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області про стягнення штрафу за невірно зазначену у залізничній накладній масу вантажу в розмірі 32255,00грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.06.2017р. у справі №905/816/17 позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Приймаючи рішення, господарський суд виходив з правомірності нарахування позивачем штрафу за неправильне зазначення у накладній відомостей про масу вантажу, а також з того, що комерційний акт є належним та допустимим доказом на підтвердження цього факту.

Відповідач не погодився з прийнятим рішенням та звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду від 20.06.2017р. у справі №905/816/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того, якщо суд дійде до висновку, що заявлений штраф підлягає стягненню, відповідач просить максимально зменшити суму штрафу до однієї провізної плати.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що позивачем вагон був прийнятий без будь-яких зауважень щодо повноти завантаження, комерційного та технічного стану, а також щодо стану завантаження візків, що свідчить про те, що вагон був завантажений згідно оформлених відповідачем перевізних документів.

Крім того, скаржник наголошує на тому, що товар був завантажений у вологому стані і, як наслідок, норма нестачі щодо такого вантажу складає 2%, яка відправником перевищена не була.

Разом з тим, відповідач посилається на складання попутною станцією комерційного акту з порушенням п.9, 10 та 12 Правил складання актів, зокрема, без наявності відмітки станції призначення, у звязку з чим акт не може бути належним та допустимим доказом.

Апелянт разом з іншим посилається на те, що в порушення ст.43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам відповідача та відмовив у задоволенні клопотання про максимальне зменшення розміру штрафних санкцій.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.07.2017р. (головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Чернота Л.Ф.) прийнято апеляційну скаргу до провадження у справі №905/816/17, призначено розгляд скарги на 05.09.2017р.

У звязку із перебуванням у відпустці судді члена колегії Марченко О.А., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії ОСОБА_5 залізниця отримано заперечення на апеляційну скаргу, які судовою колегією розглянуті та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 05.09.2017р. представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористався, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, неповідомлення останнім суду про поважність причин неявки в судове засідання, а також те, що явка відповідача в судове засідання ухвалою суду від 17.07.2017р. не визнавалася обовязковою, позиція скаржника викладена безпосередньо в апеляційній скарзі, судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представника Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заперечення на неї, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

19.10.2016р. Приватним акціонерним товариством Металургійний комбінат Азовсталь (далі - вантажовідправник) зі станції відправлення Сартана Донецької залізниці до станції призначення Запоріжжя-Ліве здійснено відправлення вантажу горішок коксовий на адресу Публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів (далі - вантажоодержувач) у напіввагоні №55089031 за залізничною накладною №51789337.

Згідно даних накладної вага у вагоні: нетто 48150кг, брутто - не зазначено, тари 21950кг. Крім того, у накладній вказано, що вантаж маркований вапняним розчином.

Під час контрольного переважування вагону з вантажем на станції ОСОБА_5 залізниці (попутна станція) на 150-тонних електронних вагонних вагах станції, повірених 18.05.2016р., було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу. Зокрема, встановлено: вага брутто 69440кг, вага тари (з документа) 21950кг, вага нетто 47490кг, що менше, ніж зазначено в накладній, на 660кг.

У звязку з цим було складено комерційний акт РА №015674/277 від 25.10.2016р., у якому зазначено, що при комерційному огляді даного вагону було виявлено навантаження навалом, нижче бортів вагона на 30-40см, вантаж маркований поперечною смугою розчину вапна, виїмки, заглиблення відсутні, окреслення навантаження без порушень. Зазначений акт підписаний начальником станції, заступником начальника станції, прийомоздавальником.

Факт допущення вантажовідправником порушення у вигляді неправильного зазначення у накладній відомостей про масу вантажу став підставою звернення позивача до господарського суду за захистом порушеного права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України N232/94-ВР від 10.11.1994р. "Про транспорт", Закону України N273/96-ВР від 04.07.1996р. "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. за №457, та інших актів законодавства України, зокрема, Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. за №334, Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5083.

За статтею 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Як вбачається з п.23 Статуту, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Правильність внесених відомостей до накладної №51789337 підтвердив своїм підписом представник відправника ОСОБА_6 «ЕЦП» 17.10.2016 17:51.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно накладної №51789337 вантажовідправником вказана маса вантажу нетто 48150кг. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення визначається відправником.

Згідно приписів п.24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладних, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

З матеріалів справи вбачається, що при переважуванні вагону з вантажем на станції ОСОБА_5 залізниці було виявлено, що вага нетто - 47490кг. Тобто, маса вантажу, зазначена у залізничній накладній №51789337, є меншою від фактичної маси вантажу у вагоні на 660кг.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів встановлено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі

статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Як вбачається з п.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а)невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п.10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

У матеріалах справи наявний комерційний акт РА №015674/277 від 25.10.2016р., у якому зафіксовано факт невідповідності фактичної маси вантажу масі, яка зазначена у залізничній накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць України унормовано, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно ст.118 Статуту залізниць України.

При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

В свою чергу, статтею 118 Статуту визначено штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків.

Перевіривши правильність розрахунку позивача, з яким погодився господарський суд, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про правильність нарахування суми штрафу, а саме: 32255,00грн. (6451,00грн.*5).

Апелянт, оскаржуючи рішення, посилається на те, що позивач прийняв вагон без будь-яких зауважень щодо повноти завантаження, комерційного та технічного стану, а також стану завантаження візків. З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі ст.37 даного Статуту, маса вантажу визначається безпосередньо відправником у накладній під час здавання вантажів для перевезення. Залізнична накладна №51789337 оформлена у відповідності до Правил оформлення перевізних документів та містить відомості, підтверджені підписом вантажовідправника.

Відповідно до Правил приймання вантажів, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Твердження апелянта про те, що комерційний акт РА №015674/277 від 25.10.2016р. складений з порушенням чинного законодавства та не може бути належним та допустимим доказом, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного провадження, оскільки, як встановлено колегією суддів, комерційний акт заповнений перевізником відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім інших підстав для скасування рішення відповідач зазначає про те, що товар був завантажений у вологому стані, а, різниця між масою вантажу, що зазначена у накладній, та фактичною масою вантажу, зазначеною в комерційному акті, не перевищує норми природної втрати, що визначена п.27 Правил видачі вантажу.

Проте, колегією суддів встановлено, що зі змісту залізничної накладної не вбачається, що вантаж було завантажено у вологому стані. При цьому згідно положень п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для мінерального палива становить 1,0% маси, зазначеної в перевізних документах, тобто у даному випадку 481,5кг, що менше виявленої нестачі 660кг.

Колегія суддів апеляційної інстанції разом з іншим не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про максимальне зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки зменшення штрафу є правом, а не обовязком суду, а відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність виняткових підстав для такого зменшення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 20.06.2017р. у справі №905/816/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 20.06.2017р. у справі №905/816/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 20.06.2017р. у справі №905/816/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим.: 2 - позивачу, 1 - відповідачу; 1 - у справу; 1 - ДАГС; 1 - ГСДО.