ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року Справа № 916/79/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів: Ковтонюк Л.В., Студенця В.І., Нєсвєтової Н.М.
за участю представників сторін: Добренко Д.Б., Хмельовська Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 19.04.2017
у справі № 916/79/17господарського суду Одеської області
за позовом державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту)
до державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт"
простягнення 7813,27 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02.03.2017 року (суддя Рога Н.В.) у задоволені позовних вимог державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 (колегія у складі суддів: Лашина В.В., Богатиря К.В., Таран С.В.) рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2017 скасовано, позов задоволено. Стягнуто з державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" (код ЄДРПОУ - 01125815) на користь державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (код ЄДРПОУ - 38728402) заборгованість в сумі 7813,27 грн. Стягнуто з державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" (код ЄДРПОУ - 01125815) на користь державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (код ЄДРПОУ - 38728402) 2893,80 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанціях.

Не погоджуючись із постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2017, державне підприємство "Ізмаїльський морський торговельний порт" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2017 залишити в силі.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) звернулось з позовом до державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" про стягнення 7813,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказало про те, що 25.12.2014 між позивачем (Адміністрацією) та відповідачем (Судновласником) було укладено договір № 25-П-ІЗФ-14 про надання послуг та визначення порядку оплати портових зборів, згідно п.1.1 якого: на умовах та в порядку, що передбачені законодавством України та цим договором, Адміністрація зобов'язується надавати в морському порту Ізмаїл, а Судновласник приймати та оплачувати послуги, в тому числі з обслуговування суден (власних та агентованих ним), невичерпний Перелік яких визначено у Додатку № 1 до цього договору. Згідно п.5.4 договору остаточні рахунки, а також інші рахунки за надані Судновласнику послуги мають бути оплачені протягом 10 робочих днів від дати виставлення рахунків, оформлених на підставі підписаних уповноваженими представниками та скріпленого печатками обох сторін Актів приймання-передачі наданих послуг шляхом банківських переказів грошових коштів на поточний рахунок Адміністрації. Листом № 47-10/427 від 17.08.2016 відповідач повідомив позивача про намір переміщення партії транзитного вугілля марки "Т" у кількості 1 926,350 тон з причалу № 14 ППК-2 на причал № 5 виробничої дільниці 85 км р.Дунай. Позивач просить стягнути з відповідача 7 813,27 грн. вартості наданої позивачем послуги - оплата використання берегоукріплення № 5 в районі 85 км р.Дунай для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт, яку ним нараховано на підставі додаткової угоди № 7 від 07.11.2016 до договору № 25-П-ІЗФ-14 від 25.12.2014, згідно якої сторони домовились додати п.п.5.2 п.5 "Інші послуги" до Додатку 1 в такій редакції "Використання берегоукріплення № 5 ІФ ДП "АМПУ" в районі 85 кмр.Дунай для технологічного забезпечення перевантаження навалочних вантажів (вугілля кам'яне навалом), та умови якої розповсюджуються на взаємовідносини сторін, які виникли між ними ддо її укладання, а саме з 17.08.2016, згідно п.1 додаткової угоди № 7 від 07.11.2016 сторони доповнили п.5.4 договору текстом наступного змісту: "Оплата за використання берегоукріплення № 5 в районі 85 км р.Дунай для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт здійснюється за окремими умовами, а саме:

- розрахунок вартості послуг здійснюється за кількість вантажу, яка пройшла через споруду у процесі навантаження або вивантаження на борт або з борту судна або плавучої споруди, із залученням засобів, що перебувають у власності або використовуються Судновласником для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт, згідно тарифів, затверджених Адміністрацією, за даними коносаментів, вантажних маніфестів або інших документів, виданих морським або річковим перевізником як доказ прийняття на борт судна або плавучої споруди для перевезення;

- нарахування плати за такі послуги здійснюється шляхом множення кількості вантажу, за яку здійснюється нарахування плати, визначеної у одиницях виміру (у тонах, в умовних одиницях (TEU), у фізичних одиницях (штуках), на ставку за ці послуги згідно тарифів, затверджених Адміністрацією порту;

- підставою для визначення кількості вантажу для нарахування плати є коносаменти, вантажні маніфести або інші документи, видані морським або річковим перевізником як доказ прийняття на борт судна або плавучої споруди для перевезення. Зазначені документи надаються Судновласником не пізніше двох робочих днів після завершення кожної вантажної операції, Судновласник несе майнову та юридичну відповідальність за ненадання, а також за повноту та достовірність зазначеної в таких документах інформації".

У відзиві на позов державне підприємство "Ізмаїльський морський торговельний порт" вказало про те, що позивачем відповідна послуга, що оформлена згідно умов договору від 25.12.2014 № 25-П-ІЗФ-14 за письмовою заявкою Судновласника, як це передбачено п.4.2 договору № 25-П-ІЗФ-14 від 25.12.2014, вартість якої є предметом позову, на користь позивача не надавались. У відповідності до наказу Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 № 348 "Про затвердження Правил надання послуг в морських портах України" ДП "ІЗМ МТП" здійснює вантажні операції дотримуючись принципу оптимального розподілення ресурсів для обробки флоту та вагонів (п.3.4 Правил). В залежності від місця проведення вантажних операцій здійснюється наступні технологічні операції: складські, суднові, вагонні, автотранспортні, внутрішньо портові транспортні, передавальні (п.8.3 Правил). У зв'язку із зниженням рівня води в р.Дунай та невідповідності глибини причалу, для обробки флоту та виконання своїх зобов'язань згідно з укладеними із контрагентами підприємства договорами, відповідач змушений був здійснити внутрішньо портове переміщення вантажу силами і засобами портового оператора в межах порту, не залишаючи зони митного контролю і передати його зі складу ВПК-2 на склад 85 км, ДП "ІЗМ МТП" не є перевізником зазначеного вантажу, який був лише переміщений, внутрішнього портове переміщення, яке було проведено відповідачем з 17.08.2016 по 19.08.2016, відповідає наказу Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 № 348 і не підпадає під поняття послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу у зв'язку із невибуттям вантажу за межі порту та, відповідно, не оформленням перевізного документа, який є підставою для розрахунку вартості такої послуги відповідно до умов договору від 25.12.2014 №25-П-ІЗФ-14. ДП "ІЗМ МТП" платіжним дорученням № 2289 від 28.11.2016 сплатило на користь позивача відповідно умов додаткової угоди № 7 від 07.11.2016 до договору №25-П-ІЗФ-14 про надання послуг та визначення порядку оплати портових зборів на підставі маніфестів на баржі 1258, 447, що навантажувались на берегоукріпленні № 5 85 км транзитним вантажем вугілля марки "Т" у кількості 1926,350 т згідно рахунку ІФ ДП "АМПУ" № 3677/09 від 15.11.2016 на суму 7813,27 грн. Також, ДП "ІЗМ МТП" щомісячно сплачує послугу з надання дозволу на право плавання суднами підприємства в акваторії порту за кожне судно на підставі договору від 25.12.2014 №25-П-ІЗФ-14. Тому господарське зобов'язання щодо сплати 7 813,27 грн. у відповідача відсутнє. Що стосується маніфестів на баржі 1258,447, які надані позивачу разом з листом відповідача № 16-21/323 від 14.11.2016, та на підставі яких виставлені рахунки, по ним оплата була проведена згідно платіжного доручення № 2289 від 28.11.2016 за використання берегоукріплення № 5 в районі 85 км.

Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2017, в постанові від 19.04.2017 вказав про те, що листом від 14.11.2016 відповідач надав Адміністрації Ізмаїльського морського порту оригінали маніфестів на баржі 1258, 447, як завантажувалися транзитним вантажем на берегоукріпленні № 5 в районі 85 км р. Дунай загальним обсягом 1926, 350 тон та просило здійснити розрахунок по даним баржам окремим рахунком, на підставі зазначеного листа від 14.11.2016 за наданими маніфестами позивачем розрахована сума зобов'язань відповідача за проведену операцію, що становить 7813,27 грн. з ПДВ (1926,350 тон х 3,38 грн/тону = 6511,063 грн. х 20 % ПДВ). Відповідачем за платіжним дорученням № 2289 від 28.11.2016 було сплачено на користь позивача відповідно до умов додаткової угоди № 7 від 07.11.2016 на підставі маніфестів на баржі 1258, 447, що навантажувалися на берегоукріпленні № 5 85 км р. Дунай вугіллям у кількості 1926,350 тон 7813,27 грн., здійснена оплата за відповідні послуги, що здійснювалися у напрямку склад - судно, але не сплачено навантажувально-розвантажувальні роботи у напрямку склад, при здійсненні яких також застосовувалося берегоукріплення, яке знаходиться у господарському віданні Адміністрації Ізмаїльського морського порту. Тому апеляційний господарський суд скасував рішення місцевого господарського суду від 02.03.2017, прийняв нове рішення, яким позов задовольнив, стягнув з державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" на користь державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) заборгованість в сумі 7813,27 грн.

В касаційній скарзі ДП "ІЗМ МТП" вказало про те, що наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 2289 від 28.11.2016 про сплату рахунку ДП "КМПУ" № 3677/09 від 15.11.2016 на суму 7 813,27 грн., який було виставлено на підставі вищевказаних маніфестів, стосується операції, яка не є предметом позовних вимог, і є оплаченою ДП "ІЗМ МТП". Додатковою угодою № 7 від 07.11.2016 до договору № 25-П-ІЗФ-14 про надання послуг та визначення порядку оплати портових зборів від 25.12.2014 визначено, що: "оплата за використання берегоукріплення № 5 для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт здійснюється за окремими умовами", а оплата позивачу здійснюється виключно за проведення саме навантажувально-розвантажувальних робіт, до яких внутрішньо портове (складське) переміщення, при якому не складаються вантажні документи, не відноситься. Коли відповідачем виконувалися навантажувально-розвантажувальні роботи, які замовлені контрагентом по окремому договору, перевізником вантажу були складені відповідні вантажні документи (маніфести), які у подальшому були надані ДП "АМПУ" і, відповідно до умов договору, був оплачений рахунок ДП "АМПУ" №3677/09 від 15.11.206 за послугу з використання берегоукріплення №5.

Вищий господарський суд України погоджується з цими доводами касаційної скарги, оскільки при прийнятті рішення місцевий господарський суд цілком вірно виходив з того, що з матеріалів справи не вбачається, що ДП „ІЗМ МТП" було перевізником вантажу - вугілля марки „Т" у кількості 1926,350 тонн вході його переміщення з причалу №14 ППК-2 на причал №5 виробничої ділянки 85 км р.Дунай, Додатковою угодою № 7 від 07.11.2016 сторони домовилися, що "оплата за використання берегоукріплення №5 в районі 85 км р.Дунай для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт здійснюється за окремими умовами, а саме: - розрахунок вартості послуг здійснюється за кількість вантажу , яка пройшла через споруду у процесі навантаження або вивантаження на борт або з борту судна або плавучої споруди, із залученням засобів, що перебувають у власності або використовуються Судновласником для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт, згідно тарифів, затверджених Адміністрацією порту, за даними коносаментів, вантажних маніфестів або інших документів , виданих морським або річковим перевізником як доказ прийняття на борт судна або плавучої споруди для перевезення; - нарахування плати за такі послуги здійснюється шляхом множення кількості вантажу , за яку здійснюється нарахування плати, визначеної у одиницях виміру (у тонах, в умовних одиницях (TEU), у фізичних одиницях (штуках)), на ставку за ці послуги згідно тарифів , затверджених адміністрацією порту; - підставою для визначення кількості вантажу для нарахування плати є коносаменти, вантажні маніфести або інші документи, видані морським або річковим перевізником як доказ прийняття на борт судна або плавучої споруди для перевезення. Зазначені документи надаються Судновласником не пізніше двох робочих днів після завершення кожної вантажної операції, Судновласник несе майнову та юридичну відповідальність за ненадання, а також за повноту та достовірність зазначеної в таких документах інформації", тому правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 є такою, що підлягає скасуванню, а рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2017 - залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 скасувати, рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2017 у справі № 916/79/17 залишити в силі.

Стягнути із державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на користь державного підприємства "Ізмаїльський морський торговельний порт" витрати по сплаті судового збору в сумі 1 920 (одна тисяча дев'ятсот двадцять) грн. 00 коп. за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Головуючий Л.Ковтонюк

судді: В.Студенець

Н Нєсвєтова