ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017р. Справа № 917/1113/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Ст. Поділ, 5, м. Полтава, 36022; адреса для листування: проспект Свободи, 8, м. Кременчук, 39601

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчук Житлобуд", 36014, м. Полтава, пров. Спортивний, 4

про стягнення 35 538,91 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 10-74/1941 від 15.02.2017р.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (далі - позивач/ ПАТ "Полтаваобленерго") звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчук Житлобуд" (далі - відповідач/ ТОВ "Кременчук Житлобуд") про стягнення 35 538,91 грн., в тому числі 32258,45 грн. основного боргу, 2081,41 грн. пені, 966,95 грн. інфляційних нарахувань, 232,10 грн. 3%річних. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 199 від 01.06.2010р. на постачання теплової енергії в гарячій воді.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.07.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 01.08.2017р.

01.08.2017р. у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали від 13.07.2017р. суд відклав розгляд справи на 07.09.2017р.

В судове засідання 07.09.2017р. представник відповідача не з'явився.

Копія ухвали суду від 01.08.2017р. направлена на адресу відповідача, зазначену у позові, повернулася до суду не врученою у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає місцезнаходженню ТОВ "Кременчук Житлобуд", відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Згідно зі ст. 77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання кваліфікується підставою для відкладення розгляду справи у випадку, якщо з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

У п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка представника відповідача у судове засідання не унеможливлює розгляд справи, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст. 77 ГПК України.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, керуючись ст. 75 ГПК України, суд розглядає справу і вирішує спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 07.09.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2010р. між ПАТ "Полтаваобленерго", в особі Кременчуцької філії (теплопостачальна організація за договором) та ТОВ «Кременчук Житлобуд» (споживач за договором) було укладено договір № 199 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору теплопостачальна організація зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки та на умовах, передбачених договором і додатками до нього.

Пунктом 1.2. договору визначено, що тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до Закону України "Про теплопостачання" та діючого законодавства України.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» встановлення тарифів на теплову енергію суб'єктам природних монополій у сфері теплопостачання відноситься до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Вказаною комісією тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлені в такому розмірі:

- 1026,54 грн./Гкал (без ПДВ) з 01.10.2016р. на підставі постанови № 1757 від 29.09.2016р.;

- 1267,23 грн./Гкал (без ПДВ) з 30.12.2016р. на підставі постанови № 2126 від 02.12.2016р.;

- 1317,77 грн./Гкал (без ПДВ) з 24.02.2017р. на підставі постанови № 151 від 01.02.2017р.

Додатком № 2 до Договору встановлено обсяги теплового навантаження та теплопостачання. Додатком № 3 до Договору встановлено тариф на момент укладення Договору та погоджено можливість його зміни за умови повідомлення про це споживача письмово або в засобах масової інформації.

Відповідно до п. 23 «Правил користування тепловою енергією» (далі Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007р. - розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами, затвердженими в установленому порядку). У відповідності до п. 2. Додатку № 4 до Договору - споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає показники до 25 числа календарного місяця (розрахункового періоду), оформлює «Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку» та надає її Теплопостачальній організації для здійснення розрахунку, оформлення рахунку та «Акта про обсяги спожитої Споживачем теплової енергії». (Сума нарахувань визначається, як множення кількості фактично спожитої згідно з приладом обліку теплової енергії на затверджений тариф за 1 Гкал.) Наявність приладу обліку на об'єкті Споживача підтверджується Додатком № 1 до Договору.

Згідно п. 1 додатку № 4 до договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в додатку № 2 Гкал (гігакалорії), передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми заборгованості на початок місяця. Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного договору, споживач зобов'язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Відповідно до додатку № 1 до договору послуги з теплопостачання надавалися по об'єкту офісне приміщення по вул. Горького, 14 (м. Кременчук).

Відповідач, систематично порушував терміни оплати за теплову енергію, встановлені договором, що підтверджується виставленими рахунками та документами про їх отримання.

Так, за період з січня по березень 2017 року відповідачем не сплачена вартість за спожиту теплову енергію в сумі 32 258,45 грн.

Обсяги споживання відповідачем теплової енергії підтверджуються даними по опаленню згідно показників приладу обліку теплової енергії знятих в житловому будинку по вул. Горького, 14, які складені об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку № 24. Відповідно до вказаних загальнобудинкових даних по опаленню з врахуванням частки споживання теплової енергії ТОВ "Кременчук Житлобуд", яка складає 10,9334 % від загального споживання (додаток № 2 до договору), позивачу виставлялися рахунки на оплату:

- за січень № 199 від 31.01.2017р. на суму 14037,62 грн.;

- за лютий № 199 від 28.02.2017р. на суму 15278,23 грн.;

- за березень № 199 від 31.03.2017р. на суму 10403,29 грн.

Вказані рахунки були направлені на адресу відповідача, що підтверджується реєстрами кореспонденції, які містять відтиск штампу відділення пошти.

Так, рахунок за січень 2017 р. був направлений відповідачу 07.02.2017р. і відповідно до умов договору повинен бути оплачений відповідачем по 14.02.2017р., рахунок за лютий 2017 року направлений 07.03.2017р. і мав бути сплачений по 14.03.2017р., рахунок за березень 2017 р. надіслано 05.04.2017р., отже строк оплати по ньому - по 12.04.2017р.

Крім цього, за поясненням позивача приміщення, яке є об'єктом теплопостачання згідно умов договору 01.03.2017р. було продано іншому підприємству (ТОВ "УКПОСТАЧ ЛТД"), у зв'язку з цим позивачем було здійснено перерахунок за березень та у квітні 2017р. виставлено рахунок відповідачу з мінусовими показниками (- 7460,69 грн.). Вказаний рахунок надіслано відповідачу 05.05.2017р.

З врахуванням вищевказаного, борг відповідача за теплопостачання здійснене позивачем в січні-березні 2017р. становить 32258,45 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач заперечень щодо суми боргу не надав.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача суми основного боргу, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" - сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам. ОСОБА_2 регулює відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об'єктах у сфері теплопостачання суб'єктами господарської діяльності незалежно від форми власності (ст. 2 Закону).

Відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. З Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону, теплопостачальні організації зобов'язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Цьому обов'язку кореспондує обов'язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 цього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань відповідачем щодо оплати за спожиту теплову енергію і позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 32258,45 грн. є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 2081,41 грн. пені за період з 15.02.2017р. по 31.05.2017р., 232,10 грн. 3 % річних за період з 15.02.2017р. по 31.05.2017р. та 966,95 грн. інфляційних втрат за період з 16.02.2017р. по 15.05.2017р.

У відповідності до п. 6 додатку № 4 до договору за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення.

Віповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 232,10 грн. 3% річних за період з 15.02.2017р. по 31.05.2017р.

Щодо нарахування пені судом встановлено, що позивач правомірно нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на прострочену суму боргу за період з 15.02.2017р. по 31.05.2017р., проте при нарахуванні позивачем були допущені арифметичні помилки, внаслідок яких сума пені завищена. Суд перерахував пеню з допомогою калькулятора програми "ОСОБА_1. Закон" та встановив, за вказаний позивачем період стягненню підлягає пеня в сумі 2076,12 грн. В іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

Щодо нарахування позивачем інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми інфляції, він нараховує інфляційні втрати з 16 числа поточного місяця до 15 числа наступного місяця (наприклад, з 16.02.2017р. по 15.03.2017р., з 16.03.2017р. по 15.04.2017р., з 16.04.2017р. по 15.05.2017р.).

Тобто, при нарахування іфляційних позивачем не дотримано п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Жоден з вказаних позивачем періодів нарахування інфляційних не включає в себе повний місяць (з 1 по останнє число місяця). Тому, враховуючи вищевикладену норму, суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення 966,95 грн. інфляційних втрат.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчук Житлобуд" (36014, м. Полтава, пров. Спортивний, 4; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Ст. Поділ, 5, м. Полтава, 36022; адреса для листування: проспект Свободи, 8, м. Кременчук, 39601; п/р № 3167 в філії - Полтавське облуправління АТ "Ощадбанк", МФО 331467, ) 32258 грн. 45 коп. основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчук Житлобуд" (36014, м. Полтава, пров. Спортивний, 4; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Ст. Поділ, 5, м. Полтава, 36022; адреса для листування: проспект Свободи, 8, м. Кременчук, 39601; р/р № 7001, АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, ) 2076 грн. 12 коп. пені, 232 грн. 10 коп. 3% річних, 1556 грн. 23 коп. судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.09.2017р.

Суддя О.С. Семчук