РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017Справа №910/12352/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОННИЙ

АЛЬЯНС»

до Державного підприємства «СПЕЦАГРО»

про стягнення 61 300 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Коростій А.С. - по дов. №б/н від 01.02.2017р.

від відповідача: Круцюк В.П. - по дов. №96 від 04.08.2107р.

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронний альянс" до Державного підприємства «Спецагро» про стягнення 61 300 грн. основного боргу за надані послуги охорони за період з лютого по червень 2017 року згідно договору про надання послуг з охорони № 29/04-20106від 29.04.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 порушено провадження у справі № 910/12352/17, призначено справу до розгляду на 16.08.2017.

16.08.2017 позивач через відділ діловодства суду подав письмові пояснення по справі та заяву про зміну позовних вимог в якій просить суд зменшити розмір позовних вимог у зв`язку з частковою оплатою боргу відповідачем, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 50 000 грн.

Передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

З урахуванням викладеного заява позивача про зменшення розміру позовних вимог приймається судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12352/17 від 16.08.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали про порушення провадження у справі від 31.07.2017, розгляд справи був відкладений на 06.09.2017.

Позивач в судовому засіданні 06.09.2017 позовні вимоги підтримав повністю. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач в порушення умов договору №29/04-16 від 29.04.2016р. не оплатив вартість наданих послуг за період з лютого 2017 року по червень 2017 року.

03.09.2017р. через відділ діловодство Господарського суду міста Києва від відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково в сумі 30 500 грн. В частині стягнення 19500 грн. заборгованості за лютий 2017р. просить в позові відмовити. Заперечення мотивовані тим, що позивач направив на адресу відповідача акт №50 від 28.02.2017р. про надання охоронних послуг в лютому 2017 р. тільки 20.06. 2017р. Враховуючи недоліки в тексті акту надання послуг №50 відповідач не підписав даний акт та у відповідності до п. 5.2 договору направив позивачу обгрунтовану претензію.

Представник відповідача надав в судовому засіданні усні заперечення на позов.

В судовому засіданні 06.09.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

29.04.2016 між Державним підприємством «СПЕЦАГРО» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Охоронний Альянс " (виконавець) було укладено договір про надання послуг з охорони (далі - договір № 29/04-2016).

Відповідно до п. 1.1. договору № 29/04-2016 замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язок з охорони нежитлової будівлі загальною площею 10 107,80 кв.м. , розташованої за адресою: м. Київ, вул.. Бориса Грінченка,1, з усіма вбудованими приміщеннями, а також усім майном замовника та третіх осіб, які знаходяться у зазначеній будівлі на законних підставах - орендарів шляхом збереження його цілісності і збереження, у тому числі забезпечення особистої безпеки фізичних осіб на об»єкті за плату, встановлену в п. 5.1 даного договору.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідачем в порушення умов договору №29/04-2016 не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг охорони за період з лютого 2017 року по червень 2017 року, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 61 300 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 10.1. договору договір вступає в силу з моменту підписання і діє 1 рік.

Відповідно до заяви відповідача від №163154-13 від 31.05.2017р. позивачем 03.06.2017р. було припинено дію договору та підписано з відповідачем акт передавання (зняття) охорони з об»єкта.

Згідно з п. 5.1. договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 16.05.2016р. до даного договору) вартість наданих виконавцем послуг із охорони визначається в розмірі 19 500 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 5.3. між сторонами були підписані акти надання послуг, які підписані та скріплені печатками обох сторін договору:

№ 50 від 28.02.2017 на суму 19 500,00 грн.,

№ 97 від 31.03.2017 на суму 19 500,00 грн.,

№165 від 10.04.2017 на суму 19 500,00 грн.

№224 від 31.05.2017 на суму 19 500,00 грн.

№309 від 02.06.2017 на суму 1 300,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.4 договору визначено, що оплата за охорону відповідно до визначених тарифів здійснюється щомісячно, у наступні терміни -100% місячної оплати до 20 числа наступного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання по сплаті за надані послуги охорони за період з лютого по червень 2017 року повністю не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складає 61 300 грн. Заборгованість відповідача в сумі 61 300 грн. підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, складеним між сторонами за спірний період.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 50 000 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронний альянс" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Заперечення відповідача, викладені в письмовому відзиві судом до уваги не приймаються з огляду на наступне:

Відповідно до п. 5.2 договору акт наданих послуг за місяць підписується сторонами в двох примірниках щомісячно і по закінченню терміну дії договору, Акт наданих послуг надається виконавцем замовнику першого числа наступного місяця за попередній місяць, у якому були надані послуги. Замовник на протязі 5(п»яти) днів з моменту отримання акта наданих послуг підписує його та повертає виконавцю. В разі існування претензій до наданих, замовник в 5(п»яти) денний термін надає виконавцю обґрунтовану претензію. Якщо замовник не повертає підписаний примірник акту наданих послуг виконавцю в зазначений термін та не надає обгрунтовану претензію то такий акт вважається підписаним автоматично.

При розгляді справи судом встановлено, що на виконання умов даного договору позивач 20.06.2017р. направив на адресу відповідача акт №50 від 28.02.2017р. про надання послуг з охорони в лютому 2017ро. на суму 19 500 грн.

Відповідач тільки 01.09.2017р. направив на адресу позивача претензію з відмовою підписати акт №50 від 28.02.2107р. Відмова обгрунтована тим, що в даному акті керівником ДП «СПЕЦАГРО» вказано в.о. генерального директора ОСОБА_3, однак станом на час направлення акту керівником відповідача є генеральний директор ОСОБА_3.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що письмових зауважень по зазначеному акту відповідач не надав, а також згідно п.5.2. Договору не надав мотивованої письмової відмови від підписання вказаного акту, суд приходить до висновку, що відповідач прийняв надані позивачем послуги з охорони в обсягах та за цінами зазначеними в акті наданих послуг за №50 від 28.02.2107р. на суму 19 500 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "СПЕЦАГРО" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронний альянс" (02068, м. Київ, вул. А. Ахматової, 7/15, , ) 61 300 грн. 00 коп. основного боргу, 1 600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Повне рішення складено 11.09.2017р.

Суддя Трофименко Т.Ю.