УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.09.2017Справа № 905/2056/17

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА"

до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

про стягнення 2 064 765,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом № 09/411 від 29.08.17 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про стягнення 2 064 765,73 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.09.2017р. позовні матеріали Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» передано до Господарського суду м. Києва за територіальною підсудністю.

Відповідно до Протоколу автоматичного розподілу судової справи від 12.09.2017 передано позовну заяву № 09/411 від 29.08.17 на розгляд судді Пукшин Л.Г.

Господарським судом міста Києва досліджено позовну заяву та додані до неї документи, та встановлено, що вказана позовна заява № 09/411 від 29.08.17 не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів,відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Позивачем до позовної заяви долучено докази направлення позовної заяви на адресу ПАТ «Українська залізниця», а саме опис вкладення в цінний лист від 30.08.2017р. та квитанцію поштового відділення від 30.08.2017р.

Судом встановлено, що в наданій поштовій квитанції від 30.08.2017р. вказаний поштовий індекс 03150, проте, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, індекс місцезнаходження ПАТ «Українська залізниця» є 03680, як зазначено у доданому позивачем описі вкладення, тому суд приходить до висновку, що в наданій поштовій квитанції від 30.08.2017р. зазначено не вірний поштовий індекс відповідача, що ставить під сумнів направлення позовної заяви на вірну адресу.

Крім того, позивачем також додано докази направлення позовних матеріалів на адресу Регіональної філії ПАТ «Донецька залізниця» - опис вкладення в цінний лист від 30.08.2017р. та квитанцію поштового відділення від 30.08.2017р. В даних доказах направлення позовної заяви не вірно вказаний індекс місцезнаходження регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця»: 84404, проте вірним індексом є 84400, як зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя Л.Г. Пукшин