ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.09.2017 Справа № 905/1344/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М., судді Ніколаєвої Л.В., судді Тарапати С.С.,

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Колтак Т.М.,

у справі за первісним позовом: Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське, м.Красноармійськ, Донецька область

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь"-металургійний завод, м. Донецьк

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк, м. Київ

за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національного банку України, м. Київ

за участю третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про стягнення боргу за кредитним договором №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008 року

за зустрічною позовною заявою: Публічного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське, м. Красноармійськ, Донецька область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ

про внесення змін в додаткових угодах до кредитного договору №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008 року

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 03.04.2017

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю № 1 від 03.01.2017

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

від третьої особи 3: не з'явився

від третьої особи 4: не з'явився

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське, м.Красноармійськ, Донецька область про стягнення боргу за кредитним договором №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008 року щодо погашення заборгованості.

15.03.2016р. господарським судом отримано зустрічний позов Публічного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське, м. Красноармійськ, Донецька область до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ про внесення змін в додаткових угодах до кредитного договору №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Публічне акціонерне товариство Шахтоуправління Покровське посилається на ст. 652 Цивільного кодексу України та зазначає, що у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору та які не могли бути відомі сторонам, виконання кредитного договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивача за зустрічним позовом того, на що він розраховував при укладанні договору.

Ухвалою господарського суду Донецької області №905/1344/15 від 15.03.2016р. зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду разом з первісним позовом.

Ухвалами господарського суду Донецької області від 27.04.2016 року було призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі.

Постановою Вищого господарського суду України №905/1344/15 від 14.09.2016р. ухвала господарського суду Донецької області №905/1344/15 від 27.04.2016р. про зупинення провадження у справі та постанова Донецького апеляційного господарського суду №905/1344/15 від 07.06.2016р. скасовані, а справа №905/1344/15 передана на розгляд до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.11.2016р. залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство "Донецьксталь"-металургійний завод, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.04.2017р. залучено Публічне акціонерне товариство Кредитпромбанк до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.05.2017р. залучено Національний банк України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.06.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб.

26.08.2015р. відповідачем було надано відзив на позовну заяву б/н від 26.08.2015р., в якому просить суд відмовити у задоволенні позову.

В якості підстав для відмови у задоволенні позову посилається на: відсутність первинних бухгалтерських документів, які підтверджуються видачу кредиту та існування заборгованості; у звязку з заміною кредитора з 19.06.2013р. у позичальника не існувало обовязку по сплаті відсотків за користування кредитом; заперечує проти нарахування відсотків за користування кредитом у гривневому еквіваленті до долару США з курсом на дату предявлення позову; позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту передання від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» саме тих прав вимоги, що виникнуть з кредитного договору від 18.07.2008р. в майбутньому; просить суд застосувати позовну давність до вимог позивача.

15.01.2016р. через канцелярію суду представник позивача надав клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Генеральну прокуратуру України, ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.01.2016р. судом витребувано пояснення щодо підстав для задоволення вищенаведених клопотань.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання про залучення Генеральної прокуратури України через необґрунтованість, ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб та Національний банку України залучені до участі у справі.

01.03.2016р. на адресу суду від позивача надійшла заява №237/174 від 26.02.2016р. про забезпечення позову шляхом накладання арешту на рахунки відповідача, рухоме та нерухоме майно.

Згідно із ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до змісту п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову при вирішенні питання про забезпечення позову» господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За змістом ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та не доведеною документально, а тому, суд не вбачає правових підстав для її задоволення.

29.02.2016р. на адресу суду від ПАТ «Кредитпромбанк» супровідним надійшли виписки по рахункам відповідача та меморіальні ордери.

28.03.2016р. на адресу суду від позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву №237/247 від 28.03.2016р., в якому останній просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову

03.03.2017р. на адресу суду від ПрАТ «Донецьсталь» - металургійний завод» надійшли пояснення б/н б/д, в яких останній просить суд відмовити у задоволенні позову у звязку з необґрунтованістю суми позовних вимог.

06.06.2017р. на адресу суду від Національного банку України надійшли письмові пояснення №18-0013/38605 від 30.05.2017р., в яких останній просить суд задовольнити позовні вимоги.

03.07.2017р. на адресу суду від ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення б/н від 30.06.2017р., в яких останній просить суд задовольнити первісні позовні вимоги та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник позивача у судове засідання зявився, підтримав первісні позовні вимоги та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання зявився, просив суд задовольнити зустрічний позов та відмовити у задоволенні первісного позову.

Представники третіх осіб у судове засідання не зявились.

Оскільки, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, справа розглядається відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України без явки сторін за наявними в ній матеріалами.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 ГПК, ст. 33 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. За приписами ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

18.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк (далі банк) та Відкритим акціонерним товариством «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна №1» (далі позичальник) було підписано кредитний договір №3.3ДС/209/2008-КЛТ (далі за текстом кредитний договір).

Згідно п. 1.1. кредитного договору, цим договором встановлюється процедура та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 5 000 000,00 доларів США з повною/частковою конвертацією у національну валюту (зі строками користування кожним окремим кредитом (траншем) до 12 місяців).

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору зобовязання банку щодо надання кредитів та зобовязання позичальника щодо повернення кредитів, сплати процентів, а також інші права та зобовязання сторін, передбачені цим договором, виникають з моменту укладання сторонами додаткових угод про надання кредитів, які є невідємними частинами цього договору, в сумах, зазначених в таких додаткових угодах. Строк користування кожним окремим кредитом в межах загальної суми, встановленої пунктом 1.1. цього договору та термін його кінцевого повернення, визначається додатковими угодами, але не пізніше строку, встановленого пунктом 3.4.5. цього договору.

Пунктом 2.1. кредитного договору встановлено, що банк надає позичальнику кредити, на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів.

За приписами п. 2.3. кредитного договору підставою для надання кредитів за цим договором є додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою сторін після подання банку письмової заявки позичальника.

З п. 2.4. кредитного договору вбачається, що датою видачі кредитів вважається день зарахування грошових коштів на позичкові рахунки, відкриті банком для обліку заборгованості позичальника за кредитами, наданими згідно з цим договором та додатковими угодами.

Процентні ставки встановлюються в додаткових угодах за кожним кредитом (п. 2.7 кредитного договору).

Пунктом 2.8 кредитного договору встановлений порядок нарахування процентів.

Згідно з п. 3.4.3 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати банку проценти за кредитами з 1 по 19 число кожного місяця, до останнього робочого числа наступного місяця, нараховані з 20 числа по останній календарний день кожного місяця до останнього робочого дня наступного місяця, а також у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаний у п. 3.4.4 цього договору.

Проценти сплачуються на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах.

Датою сплати процентів вважається дата зарахування грошових коштів на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах.

У разі несвоєчасної сплати процентів, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.9 цього договору, на суму простроченого платежу.

За умовами п. 3.4.5 кредитного договору (в редакції додаткової угоди №1-12 від 22.11.2010р.) позичальник зобовязаний повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 10 липня 2015 року зі своїх поточних рахунків на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах.

Відповідно до п. 3.4.9 кредитного договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісіями, встановленими у пункті 2.5 цього договору, сплатити банку пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісіями.

Пунктом 5.1 кредитного договору встановлено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного погашення позичальником кредитів, процентів за користування ними, комісії, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів.

Кредитний договір підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 18.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк (далі банк), Відкритим акціонерним товариством Вугільна компанія Красноармійська Західна №1 (далі позичальник) та Закритим акціонерним товариством Донецьксталь - металургійний завод (далі - поручитель) було укладено договір поруки №16972дс (далі договір поруки).

Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобовязується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за несвоєчасне та повне виконання зобовязань позичальника за кредитними договорами №3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р., та №3.3ДС/205/2008-КЛТ від 16.07.2008р. укладеним між банком та позичальником.

З п.2.1 договору поруки вбачається, що у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за платежами, що передбачені кредитними договорами, поручитель на підставі письмового повідомлення позичальника або банку не пізніше трьох робочих днів після отримання такого письмового повідомлення погашає за рахунок власних коштів на рахунок банку в повному обсязі заборгованість за позичальника за кредитним договором.

Згідно з п. 2.2 договору поруки поручитель перераховує банку грошові кошти зі своїх поточних рахунків у банку в сумі заборгованості позичальника за кредитним договором починаючи з терміну який вказаний у письмовому повідомленні від банку.

Договір поруки підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень.

Додатковою угодою №1-12 від 22.11.2010р. до кредитного договору були внесені зміни до додаткових угод №9, 14, 21 від 24.07.2009р., 09.12.2009р., 19.02.2010р. та встановлено процентну ставку в розмірі 10,0 % річних.

Додаткова угода №1-12 від 22.11.2010р. до кредитного договору підписана та скріплена печатками обох сторін без зауважень.

19.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством Кредитпромбанк (далі продавець) та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк (далі покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №1360 (далі договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 2.1 договору купівлі-продажу продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Пунктом 2.3 договору купівлі-продажу встановлено, що права вимоги переходять від продавця до покупця, та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Згідно з п. 3.1 договору купівлі-продажу за продаж (відступлення) продавцем прав вимоги за цим договором покупець зобовязаний сплатити продавцю загальну купівельну ціну у дату підписання.

З п. 7.1 договору купівлі-продажу вбачається, що цей договір набуває чинності у момент його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і залишатиметься чинним до моменту виконання сторонами своїх обовязків за ним у повному обсязі.

Договір купівлі-продажу підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4

На виконання умов договору купівлі-продажу сторонами був підписаний акту приймання-передачі прав вимоги, відповідно до якого ПАТ Дельта Банк передано право вимоги з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» за кредитним договором №3.3ДС/209/2008-КЛТ.

Акт приймання-передачі прав вимоги підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень.

Тому, право вимоги за кредитним договором №3.3ДС/209/2008-КЛТ перейшло від Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк.

Оцінивши договір банківського кредиту, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст. 525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

На виконання умов кредитного договору №3.3ДС/209/2008-КЛТ між позивачем та відповідачем підписувались додаткові угоди, на підставі яких надавалися кредитні кошти в межах встановленого ліміту зі встановленням процентної ставки.

Як зазначає позивач, станом на 22.06.2015 року у відповідача за кредитним договором наявна заборгованість за кредитом в сумі 5 000 000,00 доларів США, заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 47 222,23 доларів США, заборгованість за простроченими відсотками 166 666,68 доларів США.

Проти розміру заборгованості, яка заявлена позивачем до стягнення, заперечували як відповідач, так і третя особа ПрАТ «Донецьксталь металургійний завод».

При цьому, відповідач вказував на те, що третьою особою ПрАТ «Донецьксталь металургійний завод», як поручителем ПАТ ШУ Покровське здійснювались погашення заборгованості за спірним кредитним договором.

14.04.2016р. відповідачем за первісним позовом були надані копії платіжних доручень про сплату ПрАТ Донецьксталь - металургійний завод грошових коштів в рахунок погашення заборгованості згідно договору поруки №16972дс від 18.07.2008р.

Так, зокрема, відповідачем надані платіжні доручення: №2 від 30.06.2009р. (том 4, а.с. 228) на суму 93 000,00 доларів США, №44 від 27.04.2010р. (том 4, а.с. 229) на суму 58 203,00 доларів США, №659 від 03.06.2010р. (том 4, а.с. 226) на суму 77 667,00 доларів США, №342 від 09.08.2010р. (том 4, а.с. 227) на суму 67 680,11 доларів США, №101 від 31.01.2011р. (том 4, а.с. 222) на суму 43 055,55 доларів США, №42 від 23.02.2011р. (том 4, а.с. 221) на суму 57 243,26 доларів США, №685 від 07.06.2011р. (том 4, а.с. 230) на суму 1 716,26 доларів США, №66 від 25.09.2014р. (том 4, а.с. 223) на суму 82 537,50 доларів США, №74 від 02.12.2014р. (том 4, а.с. 225) на суму 162 412,50 доларів США, №83 від 03.02.2015р. (том 4, а.с. 224) на суму 43 055,56 доларів США за якими платником є ПрАТ Донецьксталь - металургійний завод (поручитель).

18.04.2016р. позивачем за первісним позовом через канцелярію суду були надані пояснення №237/292 від 18.04.2016р., в яких останній зазначив, що частина грошових коштів, сплачених ПрАТ Донецьксталь - металургійний завод була зарахована в рахунок погашення заборгованості ПАТ Шахтоуправління Покровське за спірним кредитним договором, що вбачається з дублікатів меморіальних ордерів та банківських виписок.

Але, по-перше, жоден з вказаних платіжних документів не містився серед виписок (з повним переліком реквізитів сторін та призначенням платежів) банка-кредитора, які додані до матеріалів справи (том 2 а.с. 228-234; том 3, а.с. 1-250; том 4, а.с. 1-68).

По-друге, ПрАТ Донецьксталь - металургійний завод є поручителем за двома кредитними договорами 3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р. та 3.3ДС/205/2008-КЛТ від 16.07.2008р., позичальником яких є відповідач.

Вказані вище платіжні доручення поручителя не містять вказівки за яким з кредитних договорів здійснювалось погашення заборгованості поручителем.

По-третє, позивач за первісним позовом, вказував, що платежі за платіжними дорученнями №44 від 27.04.2010р. на суму 58 203,00 доларів США, №659 від 03.06.2010р. на суму 77 667,00 доларів США, №342 від 09.08.2010р. на суму 67 680,11 доларів США, №101 від 31.01.2011р. на суму 43 055,55 доларів США, №42 від 23.02.2011р. на суму 57 243,26 доларів США, №685 від 07.06.2011р. на суму 1 716,26 доларів США, №83 від 03.02.2015р. на суму 43 055,56 доларів США враховані, як погашення заборгованості, що на його думку підтверджується дублікатами меморіальних ордерів (том 4, а.с. 79, 81, 99, 139, 155) та банківською випискою по рахунку (том 2 а.с. 231 зворотній бік).

Проте, вказані дублікати меморіальних ордерів містять банківську проводку з рахунку 2062, платником за яким є позичальник - ПАТ ШУ Покровське (а не поручитель), на рахунок 2600, одержувача - ПАТ ШУ Покровське. З банківської виписки, також, не вбачається, хто саме є платником та призначення платежу.

Відповідно до інструкції Правління Національного банку України Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України щодо класифікації рахунків, призначення рахунку №2600: облік вкладів (депозитів) на вимогу суб'єктів господарювання (крім небанківських фінансових установ), у тому числі поточні рахунки суб'єктів господарювання та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт. На цьому рахунку також обліковуються суми, що перераховуються клієнтами для формування статутного капіталу до їх реєстрації як юридичних осіб; За дебетом рахунку проводяться суми перерахувань, виплат за розпорядженням власників рахунків згідно з режимом роботи рахунків; суми коштів, що підлягаютьпримусовому стягненню відповідно до законодавства України; суми, що обумовлені договором між банком та клієнтом - власником рахунку; надані кредити овердрафт. За кредитом рахунку проводяться суми, що надходять у встановленому порядку на рахунки клієнтів згідно з режимом роботи рахунків; суми залишків кредитів овердрафт, що перераховані на рахунки простроченої заборгованості.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що вказані дублікати меморіальних ордерів та виписки не підтверджують погашення заборгованості саме поручителем за платіжними дорученнями: №2 від 30.06.2009р. на суму 93 000,00 доларів США, №44 від 27.04.2010р. на суму 58 203,00 доларів США, №659 від 03.06.2010р. на суму 77 667,00 доларів США, №342 від 09.08.2010р. на суму 67 680,11 доларів США, №101 від 31.01.2011р. на суму 43 055,55 доларів США, №42 від 23.02.2011р. на суму 57 243,26 доларів США, №685 від 07.06.2011р. на суму 1 716,26 доларів США, №66 від 25.09.2014р. на суму 82 537,50 доларів США, №74 від 02.12.2014р. на суму 162 412,50 доларів США, №83 від 03.02.2015р. на суму 43 055,56 доларів США.

Крім того, за платіжним дорученням №101 від 31.01.2011р. сума платежу взагалі не співпадає з сумою у дублікаті меморіального ордеру (том 4, а.с. 136-137).

Також, дублікати меморіальних ордерів (том 4, а.с. 79, 81, 99, 139, 155) містять призначення платежу: зарахування позичкових коштів за кредитним договором 3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р. або видача кредиту ПАТ Шахтоуправління Покровське згідно з кредитним договором 3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р., а не його погашення (як-то стверджує позивач).

Отже, між наявними за матеріалами справи доказами містились суттєві суперечності щодо визначення за первинними документами суми заборгованості по предмету спору.

Враховуючи вказані суперечності 27.04.2016р. судом було призначено судову економічну експертизу з метою встановлення точної заборгованості за кредитним договором №3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р. та зупинено провадження у справі.

Проте, відповідно до постанови Вищого господарського суду України №905/1344/15 від 14.09.2016р. ухвала господарського суду Донецької області №905/1344/15 від 27.04.2016р. була скасована з зазначенням про те, що вирішення вказаних питань не потребує спеціальних знань, а повязане з наданням оцінки поданим сторонами доказами.

Після повернення справи з Вищого господарського суду України, позивачем, на вимогу суду були надані пояснення, з долученими доказами (а.с. 121, 125-136; 152-182; 232-234 том 5).

Оцінюючі подані документи, судом встановлено, що платежі за платіжними дорученнями №73, 74, 75 надійшли електронною системою «клієнт-банк», що підтверджується витягом з журналу валютних платіжних доручень IFORS, де платіж за платіжним доручення №74 від 02.12.2014р. має ознаки того призначення, котре відповідає розрахункам позивача у справі. У призначенні платежу від 02.12.2014р. за платіжним доручення №74 від 02.12.2014р. зазначено англійською мовою «interest repayment by contract 3.3DC/303/2008 KLT dd 03.12.2008», що відповідає іншому кредитному договору, ніж той, що заявлено у справі.

Як зазначалось вище ПрАТ «ДМЗ» прийняло на себе зобовязання за договором поруки №16972дс від 18.07.2008р. за двома кредитними договорами №3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р. та №3.3ДС/205/2008-КЛТ від 16.07.2008р.

Тому, враховуючи додатково надані позивачем докази часткового врахування цих платежів за кредитним договором №3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р. суд приймає надані позивачем розрахунки, як належні.

Решта суми платежів, яка віднесена банком на погашення інших зобовязань за кредитним договором №3.3ДС/205/2008-КЛТ від 16.07.2008р. не підлягає дослідженню в межах даної справи, та є питанням доведення з боку відповідача та ПрАТ «ДМЗ», під час розгляду інших спорів (зокрема, у справах господарського суду Донецької області №905/1314/15, №905/1316/15 про стягнення з ПрАТ «ДМЗ» заборгованості за кредитними договорами №3.3ДС/115/2008-КЛТ від 24.04.2008р. та №3.3ДС/303/2008-КЛТ від 03.12.2008р.).

Інших доказів, які б спростовували розрахунок суми основного зобовязання ані відповідачем, ані третьою особою не надано.

Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобовязань у відносинах субєктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Позивачем на підставі п. 3.4.9 кредитного договору нарахована пеня за прострочення по оплаті відсотків за користування кредитом на суму 18 117,72 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

26.08.2015р. відповідачем було надано відзив на позовну заяву б/н від 26.08.2015р., в якому останній, зокрема, просить застосувати строк позовної давності щодо стягнення пені.

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем нарахована пеня за наступними періодами та розмірами: за період з 01.07.2013р. по 04.08.2013р. на суму 43 055,55 доларі США в розмірі 586,03 доларів США; з 01.08.2013р. по 04.08.2013р. на суму 41 666,67 доларів в розмірі 64,81 доларів США, з 01.03.2014р. по 12.03.2014р. на суму 43 055,56 доларів США в розмірі 186,57 доларів США.

Загальний розмір пені дорівнює 837,41 доларів США або 18 117,72 грн. станом на дату подачу позову.

За приписами п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Тобто, позивач мав право звернутися до суду про стягнення пені за першим періодом до 04.08.2014р., за другим періодом до 04.08.2014р., за третім періодом до 12.03.2015р.

Відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті, в якому первісна позовна заява надійшла на адресу вона була направлена 07.08.2015р.

Тобто, позивачем пропущений встановлений однорічний строк на стягнення пені.

У зв'язку з вищевикладеним, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення нарахованої пені через пропуск строку на стягнення.

Щодо зустрічних позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство Шахтоуправління Покровське просить суд:

1) змінити пункт 1 додаткової угоди №1-12 від 22.11.2010р. до кредитного договору №3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р., виклавши його в наступній редакції:

« 1. Пункт 1.1 Кредитного договору викласти в наступній редакції:

« 1.1. За цим ОСОБА_5 надав кредит позичальнику в сумі 5 000 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 31 грудня 2017р. включно»;

2) змінити пункт 2 додаткової угоди №1-12 від 22.11.2010р. до кредитного договору №3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р., виклавши його в наступній редакції:

«Пункт 3.4.4 Кредитного договору викласти в наступній редакції:

« 3.4.4 повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 31 грудня 2017 року зі своїх поточних рахунків на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах.

Датою погашення заборгованості вважається дата зарахування грошових коштів на рахунки банку, що вказані в додаткових угодах.

У разі несвоєчасного повернення кредитів з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.8 цього договору, на суму простроченого платежу.»

3) змінити пункт 4 додаткової угоди №1-12 від 22.11.2010р. до кредитного договору №3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р., виклавши його в наступній редакції:

«Пункт 3.4.5 Кредитного договору викласти в наступній редакції:

« 3.4.5 повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 31 грудня 2017 року зі своїх поточних рахунків на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах.

Датою погашення заборгованості вважається дата зарахування грошових коштів на рахунки банку, що вказані в додаткових угодах.

У разі несвоєчасного повернення кредитів з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.8 цього договору, на суму простроченого платежу.»

4) змінити пункт 5 додаткової угоди №1-12 від 22.11.2010р. до кредитного договору №3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р., виклавши його в наступній редакції:

«Викласти п.2 додаткової угоди №9 від 24.07.2009р. до кредитного договору №3.3ДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008р. від 18.07.2008р. у наступній редакції:

2. Позичальник зобовязується повернути кредит, отриманий за цією додатковою угодою, не пізніше 31.12.2017р. зі своїх поточних рахунків на рахунок Банку.».

В обґрунтування заявлених позовних вимог Публічне акціонерне товариство Шахтоуправління Покровське посилається на ст. 652 Цивільного кодексу України та зазначає, що у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору та які не могли бути відомі сторонам, виконання кредитного договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивача за зустрічним позовом того, на що він розраховував при укладанні договору.

Суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне.

Дійсно, заслуговують на увагу суду доводи позивача за зустрічним позовом стосовно виникнення (настання) тих обставин, які не могли бути враховані при укладанні кредитного договору, як-то, у звязку з бойовими діями на сході країни були пошкоджені електропідстанції шахти, що обумовило неможливість повного технологічного циклу робіт та стали причиною простою видобутку та відвантаження вугілля; дві виробничих аварії; пошкодження залізничних шляхів в зоні АТО, що також призвело до неможливості відвантаження продукції, та відповідно отримання платежів, доходів від поставок, тощо.

Разом з цим, пропонуючи внести зміни, зокрема, щодо строків повернення кредиту, а саме, 31.12.2017 року, позивачем за зустрічним позовом не надано будь-яких обґрунтувань, які б доводили, в тому числі, економічну доцільність саме такої зміни умов кредитного договору.

Суд, звертає увагу на те, що становище відповідача за зустрічним позовом також зазнало змін. Відносно Публічного акціонерного товариства Дельта Банк запроваджено тимчасову адміністрацію, а в подальшому, і ліквідацію.

Тому, фінансове становище відповідача за зустрічним позовом , також, мало бути враховане позивачем за зустрічним позовом при обґрунтуванні зміни строків повернення кредиту.

Одночасно, суд вважає надуманими доводи відповідача за зустрічним позовом про те, що зміна строків повернення кредиту не може бути здійснена, оскільки, відноситься до банківської діяльності, яка не проводиться в теперішній час внаслідок відкликання банківської ліцензії.

Так, ст. 47 закону України «Про банки та банківську діяльність» до одного з видів діяльності банку відноситься розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

В даному випадку, розміщення коштів відбулось безпосередньо при видачі кредиту, та, відповідно, при його пролонгації такого розміщення не відбувається.

Щодо розподілу судових витрат.

Відносно первісних вимог судовий збір підлягає стягненню з позивача та відповідача до Державного бюджету України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Абзацом другим частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК України у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. У відповідності до п. 2.6 Постанови Пленуму ВГСУ № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» виходячи саме з ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті.

Відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті, в якому первісна позовна заява надійшла на адресу вона була направлена 07.08.2015р.

На підставі вищевикладеного суд розраховує суму позову, заявлену до стягнення в доларах США за курсом Національного банку України станом на 07.08.2015р., яка складає 21.4841 грн. за 1 долар США.

Стосовно зустрічних позовних вимог судовий збір відносить на позивача за зустрічним позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ до Публічного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське, м.Красноармійськ, Донецька область за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь"-металургійний завод, м. Донецьк за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк, м. Київ за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національного банку України, м. Київ за участю третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ про стягнення боргу за кредитним договором №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008 року задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське (85300, Донецька обл., місто Покровськ, площа Шибанкова, будинок 1 А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк (01133, м.Київ, вул. Щорса, буд. 36-б, ) заборгованість за кредитним договором №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008 року, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5 000 000,00 доларів США, заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 47 222,23 доларів США, заборгованості по простроченим відсоткам в розмірі 166 666,68 доларів США.

У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське, м.Красноармійськ, Донецька область до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ про внесення змін в додаткових угодах до кредитного договору №З.ЗДС/209/2008-КЛТ від 18.07.2008 року відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське (85300, Донецька обл., місто Покровськ, площа Шибанкова, будинок 1 А, ) на користь Державної судової адміністрації України (01601, місто Київ, вулиця Липська, 18/5, ; рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001) судовий збір в розмірі 73 068,31 грн.

Повний текст рішення підписано 11.09.2017р.

Рішення набирає законної сили 22.09.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя С.С. Тарапата