ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017р. Справа № 914/1396/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Львівського міського комунального підприємства (надалі ЛМКП) «Львівтеплоенерго», м. Львів,

до відповідача: Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний учбовий центр підготовки та підвищення кваліфікації робітників та інженерно-технічних працівників і спеціалістів для виконання робіт з підвищеною небезпекою», м. Львів,

про стягнення 41289,59 грн.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 - представник,

від відповідача ОСОБА_3 - представник,

Суть спору: ЛМКП «Львівтеплоенерго», м. Львів, звернулось до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний учбовий центр підготовки та підвищення кваліфікації робітників та інженерно-технічних працівників і спеціалістів для виконання робіт з підвищеною небезпекою», м. Львів, 40131,66 грн. заборгованості, яка виникла за січень-травень 2017 р., 234,97 грн. трьох процентів річних, 922,96 грн. інфляційних та судових витрат у справі. Позовні вимоги мотивовано невиконанням відповідачем норм договору № 1477/Г про постачання теплової енергії в гарячій воді від 26 грудня 2012 р., а також нормами ст.ст. 525, 526, 549, 550, 551, 612, 625 ЦК України.

Ухвалою суду від 04.09.2017 р. відкладено розгляд справи та продовжено строк її розгляду за клопотанням позивача.

Представник позивача у судовому засіданні 18.09.2017 р. позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача долучив до матеріалів справи платіжні доручення про часткову оплату заборгованості та проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивачем безпідставно не зараховано в рахунок оплати заборгованості здійснені ним платежі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 625, 629 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. Договір є обовязковим до виконання сторонами. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до норм ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний, зокрема оплатити прийняту енергію. Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Між позивачем та відповідачем 26 грудня 2012 р. укладено договір № 1477/Г про постачання теплової енергії в гарячій воді з додатками та додатковою угодою до нього від 19 січня 2017 р., яка є чинною з 01.11.2016 р. Згідно з умовами цього Договору позивач зобов»язувався постачати відповідачу теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних відповідачу обсягах у приміщення, розташовані по вул. Тернопільська, 2а у м. Львові. Відповідно до вимог п. 6.3. Договору відповідач зобовязувався до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачувати позивачу вартість гарячого водопостачання, фактично спожитої теплової енергії для опалення та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження. Як вбачається з позовної заяви та розрахунку заборгованості до неї, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію в гарячій воді та заборгованість з плати за приєднане теплове навантаження за період з січня по травень 2017 р. включно, а також здійснені на підставі додаткової угоди у лютому 2017 р. донарахування за період з 01.11.2016 р. по 31.01.2017 р., у розмірі 40131,66 грн. Факт постачання позивачем відповідачу теплової енергії в гарячій воді протягом січня-травня 2017 р. відповідачем не заперечується та не спростований, як не заперечено та не спростовано й розмір нарахованої позивачем вартості цієї теплової енергії в гарячій воді та вартості приєднаного теплового навантаження за цей період часу. Факт надання позивачем відповідачу послуг з постачання теплової енергії в гарячій воді в опалювальному сезоні 2016-2017 року у приміщення по вул. Тернопільська, 2а у м. Львові підтверджується Актом про включення з 11 жовтня 2016 р. системи теплоспоживання у вищезгаданому будинку. Позивач стверджує, що станом на день його звернення з позовом до суду відповідач заборгував йому 40131,66 грн. за період з січня по травень 2017 р., з урахуванням проведених ним у лютому 2017 р. на підставі додаткової угоди донарахувань за період з 01.11.2016 р. по 31.01.2017 р. Однак, як встановлено судом, позивачем нараховано та донараховано за вищезгаданий період часу 43102,13 грн. Представник відповідача у судовому засіданні подав платіжні доручення та зазначив, що не усі сплачені відповідачем суми у повній мірі були зараховані позивачем відповідно до призначень платежу, вказаних у платіжних дорученнях. Ці доводи відповідача судом перевірено та встановлено, що здійснені ним у січні 2017 р. платежі на суму 15493,9 грн., з огляду на їхнє цільове призначення, спрямовані на оплату послуг, наданих у періоді, що передує тому, за який позивачем у справі заявлено вимогу про стягнення заборгованості. Крім цього, відповідачем платіжними дорученнями № 66 від 14 лютого 2017 р., № 111 від 07 березня 2017 р., № 152 від 07 квітня 2017 р., № 189 від 16 травня 2017 р., № 244 від 16 червня 2017 р. сплачено сукупно 4500 грн. в якості оплати поставленої теплової енергії та приєднаного теплового навантаження за січень-травень 2017 р. згідно рах. № 1477Г-1 від 06.02.2017 р. У матеріалах справи відсутні та особами, які беруть участь у справі на вимоги ухвал суду, не подані докази, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог в частині 38602,13 грн. заборгованості відповідача перед позивачем за період з січня 2017 р. по травень 2017 р., з урахуванням донарахувань, здійснених на підставі додаткової угоди у лютому 2017 р. За таких обставин, 38602,13 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, позивачем обґрунтовано, відповідно до норм ст. 625 ЦК України, заявлено до стягнення при поданні позову 234,47 грн. трьох процентів річних за період з 16.02.2017 р. по 31.05.2017 р. та 882,96 грн. інфляційних за період прострочення виконання грошового зобов»язання з березня по травень 2017 р. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки позивачем при обчисленні трьох процентів річних не враховано, що відповідач станом на 16.05.2017 р. погасив 1000 грн. заборгованості, а не 620,7 грн., а при обчисленні інфляційних позивач помилково не врахував 1000 грн., сплачених відповідачем 14.02.2017 р.

Судові витрати у справі на підставі ст. 49 ГПК України слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 83, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний учбовий центр підготовки та підвищення кваліфікації робітників та інженерно-технічних працівників і спеціалістів для виконання робіт з підвищеною небезпекою» (79034, м. Львів, вул. Тернопільська, буд. 2А, ) на користь Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго (79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, ) 38602,13 грн. заборгованості, 234,47 грн. трьох процентів річних, 882,96 грн. інфляційних та 1539,16 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 19.09.2017 р.

Суддя Бортник О.Ю.