ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017 року Справа № 904/1569/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Кузнецов В.О., Євстигнеєв О.С.

Секретар судового засідання Пінчук Є.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Грибенко А.Л. директор, наказ №08к від 19.12.2016 р.;

від відповідача: Данильченко О.О. представник, довіреність №8437-К-О від 29.12.2016 р.;

Третя особа не з`явилася.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2017 року у справі № 904/1569/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "ТАВРІДА ЕЛЕКТРИК УКРАЇНА", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м.Дніпро

про зобов'язання виконати умови договору та стягнення штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2015 у справі №904/1569/15 (колегія суддів у складі: Мартинюк С.В. - головуючий суддя, судді Кеся Н.Б., Кармазіна Л.П.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 (колегія суддів у складі: Подобєд І.М. - головуючий суддя, судді Величко Н.Л., Іванов О.Г.), у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.06.16р. по справі касаційну скаргу ТОВ "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" задоволено частково; скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 у справі №904/1569/15; справу № 904/1569/15 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Зокрема, в постанові Вищого господарського суду України зазначено, що відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі позивач звертав увагу судів на те, що відповідач в односторонньому порядку перерахував грошові кошти з рахунків позивача на невідомі позивачу рахунки.

Разом з тим, в оскаржуваних рішенні та постанові суди попередніх інстанцій, в порушення вимог статей 47, 43, 84, 105 ГПК України, не надали належної оцінки вищенаведеним доводам позивача та не встановили, чи міг позивач звернутись до відповідача саме з розпорядженнями про перерахування коштів з огляду на відсутність у нього достовірної інформації про рахунки, на яких перебували його кошти і з яких такі кошти можуть бути перераховані на нові поточні рахунки позивача.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, крім вимог про зобов'язання відповідача перерахувати грошові кошти на рахунки ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна" та стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" пені, 3% річних та інфляційних втрат, позивачем заявлена вимога про стягнення процентів за доларовими депозитами у розмірі 622 245, 54 дол. США.

Однак, суди попередніх інстанцій не навели мотивів відмови у задоволенні позову в цій частині, що суперечить положенням статей 47, 43, 84, 105 ГПК України, ст. 6 (право на судовий розгляд) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) та статті 1 (захист власності) Першого Протоколу до зазначеної Конвенції, яка є частиною національного законодавства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "ТАВРІДА ЕЛЕКТРИК УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", в якому, з урахуванням заяви позивача від 14.02.2017р., просить суд:

- зобов'язати відповідача виконати умови договору № 426753 від 03.03.2003 шляхом списання грошових коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" № 3001, № 3051, №3002, № 3023, № 5700, № 3172, №0863, №6271, № 2502, № 1561, №7100, №5066 в ПАТ "КБ "ПриватБанк" МФО 305299 на рахунки ТОВ "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" таким чином:

1) суму основного боргу в розмірі 13929770, 32 грн. на поточний (розрахунковий) рахунок № 6616 у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "Приватбанк" в м. Київ, МФО 380775, код банку 14360570;

2) суму основного боргу в розмірі 2117827, 45 доларів США на поточний (розрахунковий) рахунок № 1847 у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "Приватбанк" в м.Київ, МФО 380775, код банку 14360570;

3) суму основного боргу в розмірі 5256, 50 євро на поточний (розрахунковий) рахунок № 4723 у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "Приватбанк" в м. Київ, МФО 380775, код банку 14360570;

- стягнути з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" штрафні санкції у вигляді пені за договором у розмірі 14940, 69 грн, 2119, 44 доларів США ,

- стягнути з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" штрафні санкції у вигляді пені за законом у розмірі 10601088,65 грн; 381 616,03 доларів США; 854, 28 євро.

- стягнути з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" 3% річних у розмірі 935390, 18 грн.

- стягнути з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" індекс інфляції на основну суму боргу в розмірі інфляційного збільшення у розмірі 9611584, 34 грн.;

- стягнути проценти за доларовими депозитами у розмірі 444772, 87 дол. США.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2017 року у справі №904/1569/15 (Головуючий колегії Ярошенко В.І., судді: Новікова Р.Г., Ліпинський О.В.) позов задоволено частково. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" протягом 14 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням у справі № 904/1569/15, виконати платіжні доручення Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "ТАВРІДА ЕЛЕКТРИК УКРАЇНА" згідно переліку:

- платіжне доручення № 13 від 20.07.2015 на суму 5256, 50 євро щодо перерахування з рахунку 3001 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 11 від 17.02.2017 на суму 120 грн. щодо перерахування з рахунку 7100 на рахунок № 6616, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 12 від 17.02.2017 на суму 3877, 13 грн. щодо перерахування з рахунку 5066 на рахунок № 6616, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 5 від 17.02.2017 на суму 525000 доларів США щодо перерахування з рахунку 2502 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 7 від 17.02.2017 на суму 700000 доларів США щодо перерахування з рахунку 5700 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 6 від 20.07.2015 на суму 65778, 40 грн. щодо перерахування з рахунку 3051 на рахунок № 6616, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 3 від 20.07.2015 на суму 13860113, 74 грн. щодо перерахування з рахунку 3001 на рахунок № 6616, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 16 від 20.07.2015 на суму 800000 доларів США щодо перерахування з рахунку 0863 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 12 від 20.07.2015 на суму 32219, 18 доларів США щодо перерахування з рахунку 3001 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 14 від 20.07.2015 на суму 15318, 49 доларів США щодо перерахування з рахунку 3001 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 5 від 20.07.2015 на суму 28191, 79 доларів США щодо перерахування з рахунку 3001 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 9 від 20.07.2015 на суму 17098 доларів США щодо перерахування з рахунку 3001 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "ТАВРІДА ЕЛЕКТРИК УКРАЇНА" (03680, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 2; ідентифікаційний код 31576194) проценти за депозитними вкладами у розмірі 42317, 13 доларів США та 3130, 51 грн витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що судом при винесенні рішення були порушені норми матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що суд самовільно, без належних на те підстав змінив позовні вимоги.

Також скаржник зауважує на тому, що на підтвердження вимог, з урахуванням ст.1059 ЦК України, позивач повинен надати суду оригінали договорів банківського вкладу та платіжні документи, що відповідають вимогам НБУ про внесення за цим договором коштів. Будь-які інші докази не є допустимими.

Скаржник посилається на не надання позивачем доказів внесення коштів на рахунки та їх наявність на час розгляду справи, належність позивачу рахунків, з яких необхідно здійснити перерахування коштів за оскаржуваним рішенням суду.

За твердженням відповідача зобов'язання за договорами №220358 від 28.10.2013р. та №239716 від 16.01.14р. відповідно до наданих позивачем документів банком повністю виконанні, що не було досліджено судом першої інстанції.

Крім того, скаржником зауважено щодо невірного зазначення місцевим судом рахунків в резолютивній частині оскаржуваного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Ухвалою апеляційного суду від 13.07.2017р. залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний Банк України, зокрема, зобов'язано сторонам та третій особі забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, надати пояснення по апеляційній скарзі.

Вимоги ухвали суду від 13.07.2017р. третьою особою не виконано, участю у розгляді справи уповноваженого представника не забезпечено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено господарським судом, 03.03.2003 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда Електрик Україна" (далі - позивач, клієнт) та Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (далі - відповідач, банк) в особі Севастопольської філії ПАТ КБ "ПриватБанк", що діяла на підставі положення про філію та довіреності №11302 від 26.11.2000, було укладено договір на здійснення розрахунково-касового обслуговування № 426753 із відповідними додатками №№1, 2, 3, 4, 5 до нього (арк. с. 88-96 том 1), а також додаткова угода до цього договору №426753 від 22.02.2007 (арк. с. 96 на звороті том 1).

Відповідно до п. 1.1 умов договору № 426753 від 03.03.2003, на здійснення розрахунково-касового обслуговування банк відкриває клієнту поточні рахунки у національній та іноземній валюті (в тому числі картковий) та/або здійснює їх розрахунково-касове обслуговування відповідно до діючих нормативних актів НБУ.

Банк взяв на себе, у тому числі, зобов'язання виконувати доручення позивача, що міститься в розрахунковому документі в обумовлені строки (п. 2.1.3 договору); забезпечити схоронність коштів позивача (п. 2.1.12 договору).

У пункті 2.1.1 договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування № 426753 від 03.03.2003 сторони дійшли згоди, що у подальшому поточні рахунки позивачу відкриваються на підставі його письмової заяви та інших документів, передбачених нормативними актами НБУ і обслуговуються відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.1.3 договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування №426753 від 03.03.2003, банк зобов'язався виконувати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі у строки: - в день його надходження, якщо документ надійшов протягом операційного часу; - не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов після операційного часу.

Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством; вимагати своєчасного і повного здійснення розрахунків та інших обумовлених договором послуг. Для здійснення розрахунків Клієнтом обираються наступні платіжні інструменти: платіжне доручення, платіжна вимога-доручення, платіжна вимога, розрахунковий чек, акредитив, вексель, банківська платіжна картка (п. 3.1.1 договору).

На підставі цього договору, позивачу 03.03.2003 були відкриті в Севастопольській філії ПАТ КБ "Приватбанк" такі банківські рахунки:

- поточний №3001 у гривні,

- валютний №3002 у доларах США,

- валютний №3023 в євро,

- картковий №3051 в гривні.

28.10.2013 між сторонами укладено договір № 220358 про розміщення коштів на строковому депозиті та додаткову угоду № 1 від 28.10.2013.

Відповідно до п. 1.1 договору № 220358 від 28.10.2013, з урахуванням умов п. 1.2, 1.3 та 3.1 додаткової угоди до нього від 28.10.2013, предметом цього договору є внесення клієнтом і прийняття банком тимчасово вільних коштів (далі - вклад) у сумі 3000 000,00 грн. на депозитний рахунок на строк до 28.04.2014, із зобов'язаннями виплачувати клієнту суму вкладу та проценти з розрахунку процентної ставки в розмірі 16% річних на умовах і в порядку, встановлених цим договором.

Для розміщення грошових коштів за договором № 220358 від 28.10.2013, банком був відкритий для клієнта рахунок № 8077.

16.01.2014 між сторонами укладено договір № 239716 про розміщення коштів на строковому депозиті та додаткову угоду № 1 від 16.01.2014.

Відповідно до п.1.1 договору № 239716 від 16.01.2014 предметом цього договору є внесення клієнтом і прийняття банком тимчасово вільних коштів (далі - вклад) у сумі 2000 000,00 грн. на депозитний рахунок на строк до 19.05.2014, із зобов'язаннями виплачувати клієнту суму вкладу та проценти з розрахунку процентної ставки в розмірі 17% річних на умовах і в порядку, встановлених цим договором.

Для розміщення грошових коштів за вказаним договором, банком був відкритий для клієнта рахунок № 7761.

13.06.2013 між сторонами укладено договір № 197790 про розміщення коштів на строковому депозиті "Депозитна лінія" та додаткову угоду № 1 від 13.06.2013 (арк. с.107-110 том 1).

Відповідно до п.1.1 договору № 197790 від 13.06.2013, з урахуванням додаткової угоди до нього № 1 від 13.06.2013, його предметом є внесення клієнтом і прийняття банком тимчасово вільних коштів (далі - вклад) у сумі 700000 доларів США на депозитний рахунок на строк до 14.06.2014, із зобов'язаннями виплачувати клієнту суму вкладу та проценти на умовах і в порядку, встановлених цим договором.

Для розміщення грошових коштів за договором № 197790 від 13.06.2013, банком був відкритий для клієнта рахунок № 5700.

13.06.2013 між сторонами укладено договір № 197792 про розміщення коштів на строковому депозиті "Депозитна лінія" та додаткову угоду № 1 від13.06.2013 (арк. с. 113-115 том1).

Відповідно до п.1.1 договору № 197792 від 13.06.2013, з урахуванням додаткової угоди до нього від 13.06.2013, його предметом є внесення клієнтом і прийняття банком тимчасово вільних коштів (далі - вклад) у сумі 800000 доларів США на депозитний рахунок на строк до 14.06.2014, із зобов'язаннями виплачувати клієнту суму вкладу та проценти з розрахунку процентної ставки в розмірі 5% річних на умовах і в порядку, встановлених цим договором.

Для розміщення грошових коштів за договором № 197792 від 13.06.2013, банком був відкритий для клієнта рахунок № 0863.

02.09.2013 між сторонами укладено договір № 209943 про розміщення коштів на строковому депозиті "Депозитна лінія" та додаткову угоду № 1 від 02.09.2013 (арк. с.116-119 том 1).

Відповідно до п.1.1 договору № 209943 від 02.09.2013, з урахуванням додаткової угоди до нього № 1 від 02.09.2013, його предметом є внесення Клієнтом і прийняття банком тимчасово вільних коштів (далі - вклад) у сумі 525000 доларів США на депозитний рахунок на строк до 08.09.2014, із зобов'язаннями виплачувати клієнту суму вкладу та проценти з розрахунку процентної ставки в розмірі 5% річних на умовах і в порядку, встановлених цим договором.

Для розміщення грошових коштів за договором № 209943 від 02.09.2013, банком був відкритий для клієнта рахунок № 2502.

01.07.2013 між сторонами укладено договір № 200573 про розміщення коштів на поточному депозиті та додаткову угоду № 1 від 01.07.2013 (арк. с. 120-122 том 1).

Відповідно до п.1.1 договору № 200573 від 01.07.2013, з урахуванням додаткової угоди до нього № 1 від 01.07.2013, його предметом є внесення клієнтом і прийняття банком тимчасово вільних коштів (далі - вклад) у сумі 100 грн. на депозитний рахунок на строк до 02.07.2014, із зобов'язаннями виплачувати клієнту суму вкладу та проценти, виходячи з процентної ставки 5% складних річних, згідно з затвердженою в банку методикою, на умовах і в порядку, встановлених цим договором.

Для розміщення грошових коштів за договором № 200573 від 01.07.2013, банком був відкритий для клієнта рахунок № 7100.

Як зазначено місцевим судом, оригінали вказаних документів було оглянуто судом у судовому засіданні. Крім того, на вимогу ухвали апеляційного суду від 13.07.2017р., позивачем також було надано в судове засідання для огляду вказані договори, а також банківські виписки по рахунках позивача.

На виконання умов вищевказаних договорів, позивачем було розміщено тимчасово вільні грошові кошти на депозитних рахунках, а саме:

- згідно платіжного доручення від 13.06.2013 № 843 внесено 700000 доларів США на рахунок 5700 за договором № 197790 від 13.06.2013;

- згідно платіжного доручення від 13.06.2013 № 844 внесено 800000 доларів США на рахунок 0863 за договором № 197792 від 13.06.2013;

- згідно платіжного доручення від 02.09.2013 № 2261 внесено 525000 доларів США на рахунок 2502 за договором № 209943 від 02.09.2013;

- згідно платіжного доручення від 01.07.2013 № 1126 внесено100 грн. на рахунок 7100 за договором № 200573 від 01.07.2013 (арк. с. 111-124 том 5).

Розміщення вищевказаних грошових сум на депозитних рахунках підтверджується копіями банківських виписок по особових рахунках позивача (арк.. с. 115-127 том 5).

З метою здійснення платіжних операцій позивач надав відповідачу наступні платіжні доручення:

- № 4104 від 11.03.2014 на суму 918528 грн. на перерахування з рахунку 3001 (платник ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк платника - ПАТ КБ "ПриватБанк") на рахунок № 5381 (отримувач ТОВ "Конструкторське бюро комутаційної апаратури", Банк отримувача АТ "Сбербанк Росії") призначення платежу по рахунку № 16 від 06.03.2014 за комутаційний модуль в т.ч. ПДВ 20% (арк. с. 139 том 1);

- № 4105 від 11.03.2014 на суму 918528,00 грн. на перерахування з рахунку 3001 (платник ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк платника - ПАТ КБ "ПриватБанк") на рахунок № 5381 (отримувач ТОВ "Конструкторське бюро комутаційної апаратури", Банк отримувача АТ "Сбербанк Росії") призначення платежу по рахунку № 15 від 05.03.2014 за комутаційний модуль в т.ч. ПДВ 20% (арк. с. 140 том 1);

- № 4106 від 12.03.2014 на суму 3000000 грн. на перерахування з рахунку 3001 (платник ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк платника - ПАТ КБ "ПриватБанк") на рахунок № 5601 (отримувач ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк отримувача філія АБ "Південний") призначення платежу переведення грошових коштів для ведення господарської діяльності без ПДВ (арк. с.141 т.1);

- № 4117 від 12.03.2014 на суму 229831, 80 грн. на перерахування з рахунку 3001 (платник ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк платника - ПАТ КБ "ПриватБанк") на рахунок № 5601 (отримувач ТОВ ТВК "Вектор-ВС", Банк отримувача філія ПАТ "Укрсоцбанк") призначення платежу кінцевий розрахунок по рахунку № 2279 від 05.03.14 за шини в т.ч. ПДВ 20% (арк. с. 142 том 1);

- № 4123 від 12.03.2014 на суму 18500 грн. на перерахування з рахунку 3001 (платник ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк платника - ПАТ КБ "ПриватБанк") на рахунок № 242 (отримувач ЧП "Севэнергострой", Банк отримувача ПАТ КБ "Правекс-Банк") призначення платежу оплата по рахунку № 12 від 12.03.14 за роботи по тех. обслуг. ТРП згідно дог. №7 від 01.10.07 без ПДВ (арк. с. 143 том 1);

- № 4124 від 12.03.2014 на суму 10000 грн. на перерахування з рахунку 3001 (платник ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк платника - ПАТ КБ "ПриватБанк") на рахунок №242 (отримувач ЧП "Севэнергострой", Банк отримувача ПАТ КБ "Правекс-Банк") призначення платежу оплата по рахунку №11 від 12.03.14 за роботи по тех. обслуг. ТРП згідно дог. № 7 від 01.10.13 без ПДВ (арк. с 144 том 1);

- № 4141 від 13.03.2014 на суму 84020, 52 грн. на перерахування з рахунку 3001 (платник ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк платника - ПАТ КБ "ПриватБанк") на рахунок №742 (отримувач АО "Конвектор", Банк отримувача АТ "Банк Золоті ворота") призначення платежу оплата по рах. № 236 від 12.03.14 за комплектуючі в т.ч. ПДВ 20% (арк. с. 145 том 1);

- № 4142 від 13.03.2014 на суму 20385, 62 грн. на перерахування з рахунку 3001 (платник ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк платника - ПАТ КБ "ПриватБанк") на рахунок № 242 (отримувач ЧП "Севэнергострой", Банк отримувача ПАТ КБ "Правекс-Банк") призначення платежу оплата по рахунку № 13 від 13.03.14 за роботи по встановленню е/обладнання згідно дог. №1 від 03.03.14 без ПДВ (арк. с. 146 том 1);

- № 4162 від 26.05.2014 на суму 9740900 грн. на перерахування з рахунку 3001 (платник ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк платника - ПАТ КБ "ПриватБанк") на рахунок №5669 (отримувач ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", Банк отримувача АТ Укрексімбанк) призначення платежу переведення грошових коштів для ведення господарської діяльності без ПДВ (арк. с.147 том 1).

Відповідно до наданого позивачем комп'ютерного відображення даних в системі Приват-24 (арк. с. 239-246 том 1), платіжні доручення: № 4104 від 11.03.2014 на суму 918528 грн.; № 4105 від 11.03.2014 на суму 918528 грн.; № 4106 від 12.03.2014 на суму 3000000 грн.; № 4117 від 12.03.2014 на суму 229831, 80 грн.; № 4123 від 12.03.2014 на суму 18500 грн.; № 4124 від 12.03.2014 на суму 10000 грн. - повернуті банком без виконання, а платіжні доручення № 4141 від 13.03.2014 на суму 84020, 52 грн.; № 4142 від 13.03.2014 на суму 20385, 62 грн. - знаходяться на візуванні в банку, тобто не виконані.

19.03.2014 позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 019 (арк. с. 82 том 1) з проханням повідомити про підстави відмови у виконанні вказаних платіжних доручень та з вимогою негайно виконати зобов'язання, які передбачені законодавством України та договором.

Листом від 02.06.2014 вих. № 20.1.0.0.0/7-20140327/2393 (арк. с. 80 том 1) відповідач повідомив позивача стосовно повернення без виконання платіжних доручень в період з 11.03.2014 по 13.03.2014, та що платіжні доручення не були виконані банком на підставі вимог Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму" та відповідно до п. 2.17 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004.

В позовні заяві товариство посилається на те, що за договорами № 220358 від 28.10.2013 та №239716 від 16.01.2014 відповідачем кошти були повернуті, але користування цими грошима неможливо, оскільки відповідачем у березні 2014р. було заблоковано всі рахунки позивача, а потім безпідставно списані без згоди позивача.

Також у справі наявна заява позивача вих. № 0019 від 22.04.2014 (арк. с. 78 том 1) надіслана до відповідача про повернення коштів з депозитного рахунку у зв'язку зі спливом строку депозиту, в якій просив, у зв'язку з закінченням строку розміщення вкладів на депозитному рахунку № 8077 в сумі 3000000 грн. за договором № 220358 від 28.10.2013 зарахувати суму вкладу та відсотків по ньому на розрахунковий рахунок позивача № 7028, відкритий в АТ "Сбербанк России". На вказану заяву відповідачем надано відповідь вих. № 20.1.0.0.0/7-20140505/3171 від 26.05.2014 (арк. с. 77 том 1) , в якій зазначив, що депозит закритий по терміну, депозит і нараховані відсотки перераховані на рахунок банку, з якого проведено зарахування коштів на депозит. Станом на поточну дату кошти на рахунку ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна". Також позивач повідомив відповідача, що анексія території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя порушила роботу банківської системи в регіоні, що призвело до виникнення загрози інтересам вкладників та інших кредиторів банків і, беручи до уваги неможливість здійснювати Національним банком банківське регулювання та нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю банків та відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та відповідно до постанови Правління Національного банку України № 260 від 06.05.2014, ПАТ КБ "ПриватБанк" припиняє подальшу діяльність на зазначеній території.

Відповідно до наданих позивачем копій платіжних доручень вбачається наступне:

- за платіжним дорученням № Е0528LOKN9 від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 120 грн. з поточного депозитного рахунку № 7100 (платник Підприємство Таврида Електрик, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м.Севастополь) на рахунок № 7100 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 123-124 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528L0K55 від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 3877, 13 грн. з рахунку № 5066 (платник Підприємство Таврида Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Севастополь) на рахунок № 5066 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр.,ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 125-126 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528L0KG0 від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 15318, 49 USD з рахунку № 1561 (платник Підприємство Таврида Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Севастополь) на рахунок № 1561 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр.,ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 127-128 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528L0KЕ3 від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 525000 USD з рахунку № 2502 (платник Підприємство Таврида Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Севастополь) на рахунок № 2502 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр., ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 129-130 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528L0KЕ0 від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 800000 USD з рахунку № 0863 (платник Підприємство Таврида Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Севастополь) на рахунок № 0863 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр., ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 131-132 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528L0KDZ від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 700000 USD з рахунку № 45700 (платник Підприємство Таврида Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Севастополь) на рахунок № 5700 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр., ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 133-134 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528L0KFY від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 32219,18 USD з рахунку № 6271 (платник Підприємство Таврида Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Севастополь) на рахунок № 6271 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр., ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 135-136 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528LOKFХ від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 28191, 78 USD з рахунку № 3172 (платник Підприємство Таврида Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Севастополь) на поточний рахунок № 3172 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр., ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 111-112 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528L055A від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 13860113, 74 грн. з рахунку № 3001 (платник Підприємство Таврида Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м.Севастополь) на поточний рахунок № 3001 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр., ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 171 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528L0EH6 від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 65778, 40 грн. з рахунку № 3051 (платник Підприємство Тавріда Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Севастополь) на поточний рахунок № 3051 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр., ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 172 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528L054Y від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 17098 USD з рахунку № 3002 (платник Підприємство Таврида Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м.Севастополь) на поточний рахунок № 3002 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр., ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 173 том 1);

- платіжним дорученням № Е0528L0551 від 28.05.2014 відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 5256, 50 EUR з рахунку № 3023 (платник Підприємство Таврида Електрик Укр., ООО, банк платника Сев. Ф. ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Севастополь) на поточний рахунок № 3023 (отримувач Підприємство Тавріда Електрик Укр., ООО, банк отримувача ПАТ КБ "ПриватБанк") (арк. с. 174 том 1).

Згідно із випискою, яку отримано позивачем із використанням системи інтернет - банкінгу за період з 28.05.2014 по 28.05.2014 на рахунках позивача обліковуються наступні кошти: - 13 860 233, 74 грн.; - 17098, 00 USD; - 5 256, 50 EUR; на картковому рахунку - 65 778, 40 грн. (арк. с. 175-177 том 1).

02.09.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою № 0039, в якій з посиланням на неодноразові попередні свої звернення у листах № 019 від 19.03.2014, № 0019 від 22.04.2014, № 39 від 19.05.2014, № 49 від 03.07.2014, № 0037 від 05.08.2014, просив надати детальну інформацію, яким є порядок доступу до коштів, що були розміщені на рахунках ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна" у Севастопольській філії ПАТ КБ "ПриватБанк" та посприяти у перерахуванні коштів на рахунки позивача у філії "Київ сіті" ПАТ КБ "ПриватБанк".

06.10.2014 відповідач своїм листом № 20.1.0.0.0/7-20140430/4017 надав позивачу відповідь (на лист № 019 від 19.03.2014), у якій розглянувши звернення позивача стосовно проведення операцій по рахунках, повідомив, що ПАТ КБ "ПриватБанк" вимушений припинити свою діяльність на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополь, відповідно до вимог постанови Національного банку України № 260 від 06.05.2014.

22.07.2015 позивач надіслав на адресу відповідача лист вих. № 0042 від 17.07.2015 та наступні платіжні доручення до виконання:

- № 13 від 20.07.2015 на суму 5256, 50 євро щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 9 від 20.07.2015 на суму 120 грн. щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 5521 на рахунок позивача № 6616, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 10 від 20.07.2015 на суму 3877, 13 грн. щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 5521 на рахунок позивача № 6616, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 2 від 20.07.2015 на суму 6000000 грн. щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 5521 на рахунок позивача № 6616, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 8 від 20.07.2015 на суму 1110000 грн. щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3447 на рахунок позивача № 6616, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 6 від 20.07.2015 на суму 65778, 40 грн. щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3051 на рахунок позивача № 6616, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 3 від 20.07.2015 на суму 13860113, 74 грн. щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 6616, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 16 від 20.07.2015 на суму 800000 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 0863 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 11 від 20.07.2015 на суму 700000 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 10 від 20.07.2015 на суму 500000 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 9 від 20.07.2015 на суму 525000 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 15 від 20.07.2015 на суму 535383, 56 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 8 від 20.07.2015 на суму 146469, 43 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 7 від 20.07.2015 на суму 9315, 07 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 6 від 20.07.2015 на суму 2058, 60 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 12 від 20.07.2015 на суму 32219, 18 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 14 від 20.07.2015 на суму 15318, 49 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 5 від 20.07.2015 на суму 28191, 79 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 4 від 20.07.2015 на суму 9974, 27 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- № 9 від 20.07.2015 на суму 17098 доларів США щодо перерахування даної суми грошових коштів з рахунку 3001 на рахунок позивача № 1847, відкритому у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві (арк. с. 177-199 том 2)

Даний лист з вищевказаними платіжними дорученнями був отриманий відповідачем 24.07.2015, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цінного листа (арк. с. 200 том 2).

Вказані платіжні доручення залишені банком без виконання.

17.02.2017 позивач звернувся до банку з листом № 9, в якому просив виконати надані ним платіжні доручення: п/д № 3 від 17.02.2017 на суму 5256, 50 євро, п/д № 11 від 17.02.2017 на суму 120 грн., п/д № 12 від 17.02.2017 на суму 3877, грн., п/д № 4 від 17.02.2017 на суму 65778, 40 грн., п/д № 1 від 17.02.2017 на суму 13860113, 74 грн., п/д № 9 від 17.02.2017 на суму 800000 доларів США, п/д № 7 від 17.02.2017 на суму 700000 доларів США, п/д № 5 від 17.02.2017 на суму 525000 доларів США, п/д № 10 від 17.02.2017 на суму 32219, 18 доларів США, п/д № 6 від 17.02.2017 на суму 15318, 49 доларів США, п/д № 8 від 17.02.2017 на суму 28191, 78 доларів США, п/д № 2 від 17.02.2017 на суму 17098 доларів США, п/д № 16 від 17.02.2017 на суму 9315, 07 доларів США, п/д № 13 від 17.02.2017 на суму 535383, 56 доларів США, п/д № 15 від 17.02.2017 на суму 500000 доларів США, п/д № 17 від 17.02.2017 на суму 146469, 43 доларів США, п/д № 18 від 17.02.2017 на суму 2058, 60 доларів США, п/д № 14 від 17.02.2017 на суму 9974, 27 доларів США, п/д № 19 від 17.02.2017 на суму 600000 доларів США та п/д № 20 від 17.02.2017 на суму 197671, 23 доларів США. Лист із платіжними дорученнями був отриманий відповідачем 20.02.2017, але платіжні доручення останнім не виконанні (арк. с. 195-220 том 5).

З виставлених 17.02.2017 позивачем платіжних доручень вбачається, що вони дублюють платіжні доручення від 20.07.2015, які раніше виставлялись позивачем банку (отримані банком 24.07.2015, арк. с. 179-200 том 2), окрім:

- № 11 від 17.02.2017 про перерахування 120 грн. з рахунку 7100 на рахунок 6616;

- № 12 від 17.02.2017 про перерахування 3877, грн. з рахунку 5066 на рахунок 6616;

- № 5 від 17.02.2017 на суму 525000 доларів США з рахунку 2502 на рахунок 1847;

- № 7 від 17.02.2017 на суму 700000 доларів США з рахунку 5700 на рахунок 1847.

Як вбачається, позивачем було змінено рахунки, з яких підлягають перерахуванню зазначені грошові кошти у відповідності до недіючих рахунків, на які банком було переведено грошові кошти позивача.

Невиконанням банком доручень позивача, зумовило звернення товариства з позовом про зобов'язання відповідача перерахувати грошові кошти на рахунки ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", та стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" пені, 3% річних, інфляційних втрат та процентів за доларовими депозитами.

Відповідно ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунку) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта врегульовано положеннями глави 72 Цивільного кодексу України.

Відповідно ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком; банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами; банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За положеннями ст. 1071 Цивільного кодексу України, яка регулює порядок списання коштів з рахунку клієнта, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження; грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків:

1) обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду

2) або в інших випадках, встановлених законом,

3) а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку в цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) в цьому чи в іншому банку у встановлений законом або банківськими правилами строк, якщо інший строк не передбачено договором або звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер; Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, розрахунковий документ - це документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Статтею 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст. 1073 ЦК України).

15.04.2014р., в зв'язку з окупацією Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим, Верховна Рада України прийняла Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст. 4 якого визначено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

06.05.2014р. Правлінням Національного Банку України, в зв'язку з неможливістю здійснювати банківське регулювання та нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю банків та їх відокремлених підрозділів, на підставі п. 7 Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону, прийнято постанову №260 "Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя", де в п. 5 визначено, що банки зобов'язані припинити діяльність своїх відокремлених підрозділів, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

Інструкцією "Про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 № 280, встановлено, що рахунок 2903 "Кошти клієнтів банку за недіючими рахунками" призначений для обліку кредиторської заборгованості банку перед клієнтами за недіючими рахунками.

Відповідно до листа Національного банку України від 23.11.2014р. №25-118/1918-12202, кошти клієнтів, перенесені на балансовий рахунок 2903 "Кошти клієнтів за недіючими рахунками", мають обліковуватись банком на цьому рахунку до моменту звернення власників цих коштів щодо розпорядження ними.

Так, в квітні-травні 2014 року відповідачем в односторонньому порядку було переведено з рахунків позивача відкритих в Севастопольській філії ПАТ "ПриватБанк" грошові кошти.

Отже, з урахування вищенаведених обставин, переведення банком грошових коштів позивача, які станом на 28.05.2014 фактично обліковувались на його поточних та депозитних рахунках, на "недіючи рахунки 2903" обмежило доступ позивача до його грошових коштів та порушило право позивача розпоряджатись ними.

Матеріалами справи підтверджується факт невиконання банком (відповідачем) розпорядження позивача (клієнта) щодо перерахування грошових коштів на рахунки ТОВ "Підприємство "Таврида Електрик Україна", звернення останнього залишені без надання належної відповіді, за викладеного апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог про зобов`язання Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" виконати платіжні доручення щодо перерахування коштів позивача.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що наявність спірної суми на рахунках позивача підтверджується копіями платіжних доручень від 28.05.2014 №№ Е0528LOKN9, Е0528L0K55, Е0528L0KG0, Е0528L0KЕ3, Е0528L0KЕ0, Е0528L0KDZ, Е0528L0KFY, Е0528LOKFХ, Е0528L055A, Е0528L0EH6, Е0528L054Y, Е0528L0551 та випискою, яку отримано позивачем із використанням системи інтернет-банкінгу за період з 28.05.2014 по 28.05.2014 по рахунках позивача, з огляду на те, що умовами договору від 03.03.2003 № 426753 сторони передбачили можливість отримання клієнтом банківської виписки щодо стану свого рахунка (рахунків) через систему "Приват-24" за допомогою засобів Internet з використанням Web-браузера банку (п.4.1 договору).

Крім того, апеляційний суд зазначає, що розпорядження клієнтом коштами, що знаходяться на його рахунку, є реалізацією права власності на вказані кошти, і обмеження цього права допускається лише з підстав, встановлених законом. Тобто, маючи право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, банк не набуває право власності на них та зобов'язаний забезпечити клієнту можливість безперешкодно розпоряджатися коштами на його рахунку, зокрема, виконати доручення клієнта про перерахування їх на інший рахунок.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" не надало спростування заявлених сум, а лише посилається на неможливість надання відповідної інформації, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта щодо недоведеності розміру коштів, що знаходились на спірних рахунках. Також апеляційний господарський суд враховує ті обставини, що позивач позбавлений можливості надати актуальну банківську виписку та підтвердити розмір коштів на рахунку, інформацію про розмір коштів, що залишався на спірних рахунках може підтвердити або спростувати виключно відповідач, однак спростування заявлених сум відповідач до суду не надав.

Посилання відповідача на входження Криму і Севастополя до складу Російської Федерації і фактичного здійснення конфіскації частини майнового комплексу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" не може вважатись підставою для звільнення останнього від виконання договірних зобов'язань перед позивачем.

Доказів, які б свідчили, що саме тимчасова окупація Автономної республіки Крим змінила порядок перерахування коштів з одного розрахункового рахунку клієнта на інший розрахунковий рахунок клієнта, в одному банку, та обмежила розпорядження клієнтом своїх коштів за умови, що банк та клієнт є юридичними особами, зареєстрованими на Україні, відповідачем не надано.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 547027, 96 доларів США процентів за доларовими депозитними владами, нарахованими наступним чином:

- на депозитний вклад за договором № 197790 від 13.06.2013 (сума вкладу 700000 доларів США) за період з 15.07.2014 по 10.02.2017 у розмірі 190341, 24 долари США;

- на депозитний вклад за договором № 197792 від 13.06.2013 (сума вкладу 800000 доларів США) за період з 15.07.2014 по 10.02.2017 у розмірі 214552, 94 долари США;

- на депозитний вклад за договором № 209943 від 02.09.2013 (сума вкладу 525000 доларів США) за період з 09.07.2014 по 10.02.2017 у розмірі 142133, 78 долари США (розрахунок арк. с. 185 том 5).

Відповідно до пункту 3.12 депозитних договорів, в редакціях додаткових угод № 1 до депозитних договорів, проценти за вкладом виплачуються клієнту в день закінчення строку розміщення вкладу, передбаченого пунктом 3.1 цієї додаткової угоди, або щомісяця кожного числа місяця, наступного за звітним місяцем. Проценти, що залишилися невиплаченими, підлягають виплаті одночасно з сумою вкладу або за письмовою заявою клієнта перераховуються на поповнення вкладу з подальшим продовженням терміну дії цього договору (або без продовження терміну дії договору) на підставі укладеної додаткової угоди з урахуванням цих змін.

Колегія суддів погоджується з здійсненим судом першої інстанції перерахунком заявленої до стягнення суми процентів за доларовими депозитами та частковим задоволенням даної вимоги у розмірі 42317, 13 доларів США.

У зв'язку із порушенням строків виконання платіжних доручень, на підставі п. 6.1 договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування № 426753 від 03.03.2003, позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 14940, 69 грн за період з 11.03.2014 по 10.02.2017 та 2100, 71 доларів США за період з 15.06.2014 по 10.02.2017 (а.с.179-181, т.5).

Відповідно до п. 6.1 договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування № 426753 від 03.03.2003, у разі порушення банком установлених строків виконання доручення клієнта на переказ, або у разі порушення строків завершення переказу, банк сплачує клієнту пеню у розмірі 0,001 відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 0, 1 відсотка від суми переказу за весь період порушення за кожний випадок порушення.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У зв'язку з тим, що суми вкладів за вищевказанами депозитними договорами не були переведені банком на поточні рахунки відкриті згідно договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування № 426753 від 03.03.2003, за відсутності заяви позивача щодо витребування суми вкладів та нарахованих на них процентів до закінчення строку їх дії, депозитні договори були продовженими. Заяви про перерахування сум депозитних вкладів та нарахованих процентів (платіжні доручення від 20.07.2015 та від 17.02.2017) містили інші рахунки для перерахування вкладів, ніж були відкриті згідно договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування № 426753 від 03.03.2003.

З огляду на викладене, місцевим судом правомірно та обґрунтовано визначено позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у сумі 2100, 71 доларів США безпідставними та такими, що не підлягає задоволенню, а позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 14940, 69 грн за період з 11.03.2014 по 10.02.2017, нарахованої у зв'язку із несвоєчасним виконання платіжних доручень, недоведеними.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у вигляді пені, нарахованої відповідно до п. 32.3.2 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні", у розмірі 10601088, 65 грн., 381616, 03 доларів США, 854, 28 євро.

Колегія суддів поділяє висновок суду щодо відсутності підстав у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 10601088, 65 грн., 381616, 03 доларів США, 854, 28 євро, нарахованої на підставі п. 32.3.2 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні", оскільки відповідна штрафна санкція застосовується у випадку безпідставного списання грошових коштів з рахунку клієнта, а в спірному випадку грошові кошти були перераховані з одного рахунку позивача на інший рахунок позивача, що чітко вбачається з платіжних доручень № E0528L055A від 28.05.2014, № E028L0EH6 від 28.05.2014, № E0528L054Y від 28.05.2014, № E0528L0551 від 28.05.2014 (арк. с.171-174 том 1) та як встановлено судом вище, таке перерахування було вимушеною дією відповідача здійсненою у відповідності до вищенаведених вимог Національного Банку України.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1131171,92 грн. та інфляційних в розмірі 15 044 241, 56 грн. (а.с.183,184, т.5), то вказані вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз`яснено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

В даному випадку, перерахування коштів, які обліковувались на рахунках позивача не є грошовим зобов`язанням відповідача, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Доводи скаржника щодо неналежності доказів позивача про залишок грошових коштів на рахунку не приймаються, оскільки згідно розділу 4 договору, укладеного між сторонами, за допомогою наданих банком програмних продуктів клієнт надає банку розрахункові документи в електронному вигляді, а також отримує інформацію про стан рахунку (рахунків); за допомогою ІКБ клієнт може здійснювати, зокрема, отримання інформації з архіву платіжних документів клієнта, отримання довідкової інформації; за допомогою ППКБ клієнт може здійснювати, зокрема, підготовку платежів і відсилання їх в банк в обумовленому форматі; отримання довідкової інформації. Сторони визнають юридичну силу платежів, здійснених через ІКБ, ППКБ і їх еквівалентність платежам, що здійснюються з використанням платіжних документів на паперових носіях (за умови дотримання положень цього договору). За допомогою "Приват-24" клієнт може отримувати виписки спеціального виду про стан його рахунку (рахунків) в банку за допомогою засобів Internet з використанням Web-браузера банку.

Отже, документи надані позивачем, створені у цьому програмному продукті прирівнюються до паперових, тому посилання скаржника на неналежність доказів є безпідставним. Крім того, суд враховує те, що відповідач жодним чином не спростував достовірність відомостей, наданих позивачем.

Також, стосовно доводів скаржника слід зазначити, що задовольняючи позов шляхом зобов'язання відповідача виконати платіжні доручення, в силу приписів Конституції України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо непорушності права власності, зокрема, на грошові кошти позивача, суд виходить з того, що такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який спроможний реально забезпечить поновлення порушеного права зацікавленої особи - позивача у справі.

Крім того, апеляційний суд зауважує на наявність клопотання позивача щодо виходу за межі позовних вимог, для захисту прав позивача на підставі ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень абз.8 п.3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», приписи частини четвертої статті 22 ГПК не застосовуються під час розгляду справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій. Передбачені нею права можуть бути використані позивачем також під час нового розгляду справи в першій інстанції після скасування рішення і передачі у встановленому порядку справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Якщо розгляд справи здійснюється спочатку, то позивач також вправі змінити підставу або предмет позову до початку повторного розгляду справи по суті.

Також, згідно п.3.10. вказаної постанови, передбачені ч.4 ст. 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Відтак, вказаним обумовлено, те що подана позивачем 14.02.2017р. заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду, та за результатами розгляду вимог вказаної заяви прийнято оскаржуване рішення господарського суду.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Відносно посилань скаржника на невірне зазначення в резолютивній частині рішення господарського суду деяких рахунків, з яких відповідачу необхідно здійснити перерахування грошових кошті позивача, колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину рішення, з зазначенням вірних банківських рахунків відповідно до платіжних доручень, що підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2017 року у справі №904/1569/15 - змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

" Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" виконати платіжні доручення Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "ТАВРІДА ЕЛЕКТРИК УКРАЇНА" згідно переліку:

- платіжне доручення № 11 від 17.02.2017 на суму 120 грн. щодо перерахування з рахунку 7100 на рахунок № 6616, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 12 від 17.02.2017 на суму 3877, 13 грн. щодо перерахування з рахунку 5066 на рахунок № 6616, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 5 від 17.02.2017 на суму 525000 доларів США щодо перерахування з рахунку 2502 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 7 від 17.02.2017 на суму 700000 доларів США щодо перерахування з рахунку 5700 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 9 від 17.02.2017 на суму 800000 доларів США щодо перерахування з рахунку 0863 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 6 від 17.02.2017 на суму 15318, 49 доларів США щодо перерахування з рахунку 1561 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 10 від 17.02.2017 на суму 32219, 18 доларів США щодо перерахування з рахунку 6271 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 8 від 17.02.2017 на суму 28191, 79 доларів США щодо перерахування з рахунку 3172 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення №3 від 17.02.2017 на суму 5256, 50 євро щодо перерахування з рахунку 3023 на рахунок № 4723, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення №4 від 17.02.2017 на суму 65778, 40 грн. щодо перерахування з рахунку 3051 на рахунок № 6616, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 1 від 17.02.2017 на суму 13860113, 74 грн. щодо перерахування з рахунку 3001 на рахунок № 6616, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві;

- платіжне доручення № 2 від 17.02.2017 на суму 17098 доларів США щодо перерахування з рахунку №3002 на рахунок № 1847, який відкрито у філії "КиївСіті" ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Києві.

Стягнути з Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "ТАВРІДА ЕЛЕКТРИК УКРАЇНА" проценти за депозитними вкладами у розмірі 42317, 13 доларів США та 3130, 51 грн. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.".

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складений 18.09.2017р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя О.С. Євстигнеєв