ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р. Справа № 922/1008/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Камишева Л.М., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_1 на підставі довіреності від 27.12.2016 №08-11/4550/2-16,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" (вх.№1805Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2017 у справі № 922/1008/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко", м. Харків

до Харківської міської ради, м. Харків

про визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Концерн АВЕК та Ко" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання договору оренди землі від 16 березня 2005 року (державна реєстрація від 16 березня 2005 року №6649/05) (надалі - Договір), укладеного між Харківською міською радою та Публічним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" стосовно оренди земельної ділянки загальною площею 0, 9219га, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Муромська, кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0051, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, та визнання укладеною між Харківською міською радою та Публічним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" додаткової угоди про поновлення терміну дії ОСОБА_2 у запропонованій редакції.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.05.2017р. у справі №922/1008/17 (суддя Хотенець П.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" про визнання ОСОБА_2 поновленим та визнання додаткової угоди укладеною.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що фактичне використання орендованої земельної ділянки та виконання умов ОСОБА_2, відсутність заперечень з боку відповідача щодо подальшої пролонгації ОСОБА_2 протягом тривалого часу давали підстави апелянту вважати, що дія ОСОБА_2 була пролонгована автоматично; позивач сплачує плату за користування земельною ділянкою, що на думку апелянта, підтверджує існування договірних, орендних правовідносин; вважає, що всупереч положенням чинного законодавства відповідач не уклав з позивачем додаткової угоди до ОСОБА_2 про його поновлення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження.

11.07.2017 відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№7263), зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача в передбачений ОСОБА_2 строк з листом-повідомленням щодо продовження дії ОСОБА_2; вважає безпідставним посиланням позивача на лист від 28.11.2016 щодо продовження дії ОСОБА_2, оскільки його позивачем направлено після спливу передбаченого ОСОБА_2 строку. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

У судове засідання Харківського апеляційного господарського суду 06.09.2017 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином завчасно повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги (а.с.132), про що на повідомленні стоїть підпис та дата (17.08.2017) уповноваженої особи апелянта.

Представник відповідача просить рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2017р. у справі №922/1008/17 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, апелянт належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте, своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті, про що повідомлено сторін ухвалою суду від 09.08.2017, зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, передбачені статтею 102 Господарського процесуального кодексу України, а також, що розгляд справи вже двічі відкладався у зв'язку із неявкою в судові засідання представника апелянта, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.03.2005 між Харківською міською радою та Публічним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" на підставі рішення XXVII сесії Харківської міської ради IV скликання від 24.11.2004 №191/04 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації обєктів" було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передав в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0, 9219га, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Муромська, кадастровий номер земельної ділянки: :09:001:0051.

Відповідно до пункту 8 ОСОБА_2, договір укладено строком: на період будівництва до 01.12.2006 (але не пізніше прийняття обєкту до експлуатації), на період експлуатації до 01.12.2009. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 15 ОСОБА_2 визначено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва тимчасової гостьової автостоянки (але не пізніше прийняття обєкту до експлуатації) та подальшої експлуатації.

Згідно умов пункту 37 ОСОБА_2, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 43 ОСОБА_2).

Договір зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 16.03.2005 за №6649/05.

Актом приймання-передачі земельної ділянки від 16.03.2005 позивачу передано в оренду строком до 01.12.2009 земельну ділянку площею 0, 9219га для будівництва тимчасової гостьової автостоянки (але не пізніше прийняття обєкту до експлуатації) та подальшої експлуатації. Будівництво виконати до 01.12.2006.

Як вбачається із матеріалів справи, додаткові угоди до ОСОБА_2 не укладались.

Рішенням 6 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.04.2011 №219/11 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) обєктів" надано АТ "Концерн АВЕК та Ко" в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :09:001:0051), за рахунок земель транспорту загальною площею 0, 9219га, в межах договору оренди землі від 16.03.2005 №6649/05 для будівництва тимчасової гостьової автостоянки по вул. Муромській до 31.12.2011 (але не пізніше прийняття обєкту до експлуатації).

27.01.2012 позивач звертався до Харківської міської ради з листом №96, в якому просить внести зміни в раніше прийняте рішення від 06.04.2011 №219/11 в частині продовження строку використання земельною ділянкою вул. Муромській до 31.12.2014.

Проте, згідно матеріалів справи, рішення Харківської міської ради про внесення змін в раніше прийняте рішення від 06.04.2011 №219/11 в частині продовження строку використання земельною ділянкою вул. Муромській до 31.12.2014 не приймалось, додаткова угода щодо продовження строку дії ОСОБА_2 сторонами не укладалась.

28.11.2016 позивач звернувся до Харківської міської ради з листом №681, зазначає, що вказаними вище рішеннями міської ради надана в оренду земельна ділянка (кадастровий номер :09:001:0051) для будівництва тимчасової гостьової автостоянки і подальшої експлуатації, просить продовжити строк будівництва тимчасової гостьової автостоянки по вул. Муромській.

06.01.2017 Харківська міська рада направила позивачу лист №66/0/225-17, в якому зазначено, що термін дії договору оренди землі площею 0, 9291га по вул. Муромська, реєстраційний номер 6649/05 від 16.03.2005 закінчився; Департаментом земельних відносин підготовлені та направляються для розгляду та підписання по 3 примірника актів приймання-передачі до земель запасу міста по зазначеній земельній ділянці у відповідності до Порядку оформлення договорів оренди землі у місті Харкові, затвердженого рішенням 21 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 19.12.2012 за №960/12.

Позивач 20.01.2017 звернувся до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради з листом вих.№19, в якому пропонує укласти додаткову угоду до ОСОБА_2 про його поновлення.

Департамент земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради направив на адресу позивача лист №1215/0/225-17 від 24.12.2017 щодо відсутності підстав для поновлення позивачу ОСОБА_2 оренди, з огляду на те, що акт приймання-передачі земельної ділянки передано до органів державної реєстрації для вчинення заходів щодо припинення дії ОСОБА_2 оренди.

Вищенаведене стало підставою для звернення позивача з позовом до місцевого господарського суду з вимогою визнати Договір поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, а також визнати укладеною між Харківською міською радою та ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" додаткову угоду про поновлення терміну дії ОСОБА_2 у редакції позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд Харківської області в оскаржуваному рішенні від 22.05.2017 зазначає, що Договір оренди не був продовжений у встановленому законом порядку, право користування земельною ділянкою за ОСОБА_2 є припиненим, а нормами діючого законодавства не передбачено внесення змін до договорів, правовідносини за якими припинено і які не є чинними

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, апеляційний господарський суд, з урахуванням положень статті 101 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 вказаного Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права, в свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Позовні вимоги заявлені з посиланням на наведений у частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" випадок продовження строку дії договору оренди, яким передбачено автоматичне поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, в даному випадку підлягає встановленню наявність чи відсутність порушеного права позивача на поновлення договору оренди за наведеними у частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" підставами.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 2 статті 126 Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до положень частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За приписами частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди (стаття 15 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані у статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла станом на січень 2010 року).

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України Про оренду землі (в редакції, що діяла станом на січень 2010 року), після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Разом з тим, частиною 3 статті 33 цього Закону (у редакції, що діяла станом на січень 2010 року) передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" у зазначеній редакції не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди.

До спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція Закону України "Про оренду землі", яка була чинною на момент їх виникнення, оскільки згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених статтею 33 названого Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів:

1) орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою;

2) орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

3) відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди;

4) сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах №912/1552/13 (3-161гс14) від 11.11.2014, №44/69 (3-520гс12) від 20.11.2012, від 25.02.2015 у справах № 6-219цс14 та № 6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 у справах № 6-3цс15 та № 6-4цс15.

Таким чином, норми статті 33 Закону України Про оренду землі дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але це може настати у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди, але у будь-якому випадку з укладенням додаткової угоди.

Поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений статтею 33 Закону України Про оренду землі спосіб вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих умов, що свідчать про продовження орендних правовідносин (як-то користування земельною ділянкою поза межами строку договору без заперечення орендодавця протягом наступного місяця), а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов'язків.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що частини 6-10 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, що діяла на момент звернення позивача з позовом до суду), якими врегульовано порядок поновлення договору оренди землі, також передбачають можливість продовження орендних правовідносин у разі користування земельною ділянкою поза межами строку договору без заперечення орендодавця протягом наступного місяця, але виключно з укладенням додаткової угоди до договору про його поновлення у місячний строк.

Однак, як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, додаткова угода до договору оренди землі щодо його поновлення не була укладена, у зв'язку з чим договір оренди землі між сторонами не був поновлений, а припинив свою дію 01.12.2009 відповідно до положень статті 31 Закону України Про оренду землі.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до органу місцевого самоврядування з листом-повідомленням (№681 від 28.11.2016) щодо продовження строків будівництва (пролонгації договору) не за 30 днів до закінчення строку дії договору - 01.11.2009, як це передбачено пунктом 8 ОСОБА_2, а із пропущенням вказаного строку на 7 років.

Із матеріалів справи вбачається, що Харківська міська рада на вказаний лист-повідомлення не надавала відповідачу згоду на продовження строку дії ОСОБА_2 оренди землі, натомість рада повідомила, що термін дії договору оренди землі площею 0, 9291га по вул. Муромська, реєстраційний номер 6649/05 від 16.03.2005 закінчився; Департаментом земельних відносин підготовлені та направляються для розгляду та підписання по 3 примірника актів приймання-передачі до земель запасу міста по зазначеній земельній ділянці.

Відповідно до наявної у матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 07.04.2017 №84561196 ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" 26.01.2017 припинено речове право на земельну ділянку з кадастровим №:09:001:0051 (право оренди) на підставі акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста від 25.01.2017 №9/17.

Згідно вказаної довідки, право власності на земельну ділянку (кадастровий №:09:001:0051) 26.01.2017 зареєстровано за Харківською міською радою.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача у передбачений ОСОБА_2 строк з листом-повідомленням щодо продовження дії договору.

Відтак, посилання скаржника на лист від 28.11.2016 №681 щодо продовження дії ОСОБА_2 оренди землі є безпідставним, оскільки це повідомлення направлено позивачем після спливу передбаченого ОСОБА_2 строку.

Згідно зі статтею 31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його укладено.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що саме по собі використання земельної ділянки позивачем після закінчення встановленого строку договору без належного правового та документального оформлення такого землекористування у встановленому законодавством порядку, без доказів своєчасного оскарження незаконних дій чи бездіяльності орендодавця щодо реалізації відповідного оформлення, не є мовчазною згодою орендодавця на подовження спірного договору, про що зазначає заявник апеляційної скарги, а також не може перешкоджати власнику земельної ділянки (органу, який його представляє) розпоряджатись цією земельною ділянкою.

Крім того, згідно наданого позивачем висновку по матеріалам технічної документації із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" по вул. Муромській для будівництва тимчасової гостьової автостоянки у Київському районі м. Харкова від 23.11.2011 №4877/0/27-11 встановлено, що згідно акту обстеження №1042/11 від 05.04.2011 вказана земельна ділянка не огороджена та не використовується.

За таких обставин, у позивача відсутнє переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки не дотримано процедури такого поновлення, встановленої статтею 33 Закону України Про оренду землі, а продовження користування орендованою земельною ділянкою позивачем та його повідомлення про намір реалізувати право на поновлення договору оренди поза межами строку дії цього ОСОБА_2 за наявності заперечень орендодавця, не є підставою для зобов'язання позивача до поновлення договору оренди землі.

Такої правової позиції дотримується також Вищий господарський суд України, зокрема у постановах від 30.03.2017 у справі №904/8338/16, від 12.01.2017 у справі №920/605/16 тощо.

Крім того, частиною 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Проте, матеріали справи не містять доказів оскарження апелянтом відмови чи бездіяльності уповноваженого органу щодо укладення додаткової угоди в судовому порядку станом на момент звернення до місцевого господарського суду з позовною заявою та прийняття оскаржуваного рішення.

Сплата позивачем орендних платежів за користування спірною земельною ділянкою після закінчення дії ОСОБА_2, про що зазначає скаржник, не можна розцінювати як згоду орендодавця на пролонгацію договору оренди, оскільки орендар сплачував кошти за фактичне користування майном. Здійснення орендних платежів не є підставою продовження ОСОБА_2, термін дії якого закінчився.

Крім того, підпунктом ї) пункту 31 ОСОБА_2 оренди землі передбачено, що неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата у цьому випадку вноситься у розмірах, визначених цим договором.

Таким чином, встановлені фактичні обставини даної справи не підпадають під дію статті 33 Закону України Про оренду землі, якою врегульовані питання поновлення договору оренди землі.

Виходячи з наведеного, є вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Поряд з цим, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що за даних обставин справи відсутні підстави для застосування спливу позовної давності, про які Харківською міською радою подано відповідну заяву.

Позивач не довів належними і допустимими доказами порушення свого права, що і стало підставою для відмови у позові, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у позові в зв'язку з пропущенням строку позовної давності.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 22.05.2017 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2017 у справі №922/1008/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 11.09.2017.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Шутенко І.А.