ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р.Справа № 922/2378/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторіал К", м.Первомайський Харківської області,
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Харків,
про стягнення 10740,00 грн.
за участю представників:

позивача - Черчик А.В. (посвідчення №1307 від 10.08.2015р.);

Хряпка О.М., директора;

відповідача - ОСОБА_4 (довіреність б/н від 02.08.2017р.);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторіал К", м.Первомайський Харківської області, звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Харків, 10740,00 грн. штрафу на підставі п. 6.3. Договору поставки № 0411 від 11.04.2016р., у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання щодо поставки товару. Позивач також просив стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 3000,00 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 1600,00 грн.

10.08.2017р. позивачем було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив збільшити розмір судових витрат на послуги адвоката на 3463,00 грн.

Заяву позивача, яка за своєю суттю є заявою про збільшення розміру судових витрат, було прийнято ухвалою господарського суду Харківської області від 14.08.2017р., розгляд справи продовжено з її урахуванням.

У відзиві на позовну заяву, який було надано до суду 11.08.2017р., відповідач проти позову заперечував, посилаючись на відсутність вини відповідача у несвоєчасному отриманні товару позивачем та сплив строку позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення штрафу.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.09.2017р., представник позивача звернулась до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив збільшити розмір судових витрат на послуги адвоката на 1700,00 грн., а саме стягнути з відповідача 10740,00 грн. штрафу на підставі п. 6.3. Договору поставки; судові витрати у загальному розмірі 8163,00 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Заяву позивача про збільшення позовних вимог, яка за своєю суттю є заявою про збільшення розміру судових витрат, було прийнято судом, як обґрунтовану, розгляд справи продовжено з її урахуванням.

Представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру судових витрат, у повному обсязі та надали додаткові письмові пояснення на відзив відповідача, в яких, зокрема, позивач зазначив, що підписання між сторонами Додаткової угоди № 1 від 20.07.2016р. до Договору поставки № 0411 від 11.04.2016р. про зміну вартості капітального ремонту верстата товарно-гвинторізного 16К20 б/у свідчить про збільшення строків проведення капітального ремонту, у зв'язку з чим відповідачем порушено строки поставки товару, що в свою чергу свідчить про початок перебігу строку позовної давності з 20.07.2016р.

Представник відповідача проти позову заперечував на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву; надав письмові доповнення до відзиву, в яких зазначив, що у період з 25 по 27 травня 2016р. позивач не приїздив до відповідача для отримання товару; належних доказів прибуття у цей період до позивача не надав. Оскільки передача відповідачем позивачу верстату відбулася в день проведення остаточного розрахунку, порушень строків поставки товару з боку відповідача не відбулось. Пунктом 6.3. Договору, на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, передбачено штраф у розмірі 10% від вартості товару за порушення строків поставки, а не за порушення строку проведення капітального ремонту. Також відповідач заперечував проти покладення на нього судових витрат, оскільки ці витрати не доведені належними доказами.

На підтвердження повідомлення позивача про виконання капітального ремонту верстата та необхідність його приймання та підписання Акту приймання-передачі представник відповідача надав лист від 23.05.2016р. вих. № 0523.

Надані сторонами документи були долучені судом до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

11.04.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторіал К" позивачем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) було укладено Договір поставки № 0411, згідно п. 1.1. якого відповідач, як постачальник, зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, після проведення капітального ремонту передати у власність позивачу, як покупцю, а позивачзобов'язавсяя в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити верстат токарно-гвинторізний 16К20 б/у (надалі - товар).

Відповідно до п. 2.2. Договору, ціна товару, із врахуванням витрат на проведення капітального ремонту, складає 93000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 15500,00 грн.

У пунктах 4.1. та 4.2. Договору сторонами були погоджені умови оплати товару.

Так, згідно п. 4.1. Договору, оплата за даним Договором здійснюється на умовах 50% передоплати за товар, яку покупець перераховує на рахунок постачальника протягом 5-ти банківських днів після підписання Договору сторонами.

Згідно п. 4.2. Договору, остаточний розрахунок у розмірі 50% покупець здійснює в день прийому товару та підписання Акту прийому-передачі товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору (п. 4.1.) позивачем проведено попередню оплату товару згідно рахунку № 0412 від 12.04.2016р. в сумі 46500,00 грн., що становить 50% від загальної суми Договору.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили умови поставки товару, а саме визначили, що передача товару здійснюється протягом 3-х днів з моменту завершення капітального ремонту за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3.2. Договору, строк проведення капітального ремонту складає 30 (тридцять) робочих днів з дати внесення покупцем 50% передплати.

20.07.2016р. між TOB "Факторіал К" та ФОП ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору поставки № 0411 від 11.04.2017р., згідно якої сторони дійшли згоди змінити вартість капітального ремонту верстата токарно-гвинторізного 16К20 б/у, зазначену у п. 2.1. Договору на 107400,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 17900,00 грн.

Остаточний розрахунок позивачем був проведений 20.07.2016р. платіжним дорученням за № 1042.

Поставка вищевказаного товару відбулася 20.07.2016р., про що свідчить видаткова накладна № 0720 від 20.07.2016р.

Позивач вважає, що відповідачем були порушені строки передачі товару на 37 днів, що є порушенням положень чинного законодавства України стосовно виконання господарських зобов'язань та тягне за собою відповідальність.

Посилаючись на п. 6.3. спірного Договору, яким передбачено відповідальність постачальника, який прострочив виконання зобов'язання щодо поставки товару, позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 10% від вартості товару, що становить 10740,00 грн.

Ретельно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з'ясувавши усі фактичні обставини спору та надавши їм правову кваліфікацію, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ТОВ "Факторіал К", виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно умов укладеного між сторонами Договору поставки № 0411 від 11.04.2016р., прийняв на себе зобов'язання провести капітальний ремонт верстату токарно-гвинторізного 16К20 б/у, після чого передати його у власність позивача шляхом постачання.

Умовами спірного Договору поставки визначено строки та порядок проведення як поставки, так і капітального ремонту товару.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що між відповідачем та позивачем укладено договір, який включає елементи підряду та поставки, тобто змішаний договір.

Як було встановлено вище, на виконання умов Договору, позивач здійснив попередню оплату в розмірі 50% за ремонт верстата токарно-гвинторізного 16К20 12.04.2017р.

Тобто, 30-денний строк, встановлений для ремонту вищевказаного обладнання умовами п. 3.2. Договору, мав розпочатися 13.04.2017р. та закінчитися 27.05.2016р. (з урахуванням виключення вихідних та святкових днів у цей період).

Відповідно до п. 3.4. Договору, після завершення капітального ремонту товару постачальник викликає представника покупця для проведення прийому-передачі товару на території постачальника. У разі відсутності зауважень щодо якості товару, сторонами підписується Акт прийому-передачі верстата та видатково-прибуткова накладна.

Відповідач вказує, що 23.05.2016р. ним, у відповідності до п. 3.4. Договору, було по телефону повідомлено директора TOB "Факторіал К" Хряпка Олександра Михайловича про завершення капітального ремонту верстату та готовності його передати покупцеві наступного дня з необхідними документами та гарантією строком на 6 місяців, а також повідомлено про збільшення вартості товару з 93000,00 грн. до 107400,00 грн., що було викликано доукомплектуванням верстату.

Зі слів відповідача, Хряпко Олександр Михайлович погодився зі збільшенням ціни товару та повідомив, що забрати відразу товар не може, оскільки на цей день у товариства немає достатньої суми коштів для остаточного розрахунку за товар, а тому він забере верстат пізніше, коли будуть необхідні кошти, та підпише Додаткову угоду при отриманні товару.

Крім того, відповідачем на підтвердження повідомлення позивача про закінчення капітального ремонту верстата надано суду лист від 23.05.2016р. за вих. № 0523.

Суд не враховує зазначений вище лист як доказ, що підтверджує факт повідомлення позивача в порядку п. 3.4. Договору, оскільки позивачем не надано суду доказів направлення даного листа на адресу позивача і доказів отримання останнім даного листа.

Позивач заперечував проти факту повідомлення його відповідачем про закінчення ремонту верстату та зазначив, що 30.05.2017р. директор TOB "Факторіал К" Хряпко О.М. за власною ініціативою прибув до відповідача для отримання товару, але йому було повідомлено про те, що капітальний ремонт товару ще не проведений і його додатково викличуть для проведення приймання-передачі товару та підписання відповідних документів, у зв'язку з тим, що строк капітального ремонту перенесено.

На підтвердження прибуття до відповідача позивач надав копію подорожнього листа службового легкового автомобіля № 512 від 30.05.2016р.

Даний документ не приймається судом у якості належного доказу прибуття позивача до відповідача з метою отримання товару, оскільки він не містить жодної інформації щодо призначення даної поїздки та конкретного пункту прибуття.

Позивач також зазначив, що у період до 20.07.2017р. між ним та відповідачем неодноразово проводилися телефонні переговори щодо стану виконання капітального ремонту, який на протязі даного періоду не був виконаний.

Посилання сторін на телефонні розмови не приймаються судом до уваги, оскільки зміст таких розмов заперечується опонентами.

Таким чином, з наявних у матеріалах справи доказів не можливо встановити дату фактичного закінчення ремонту обладнання, а тому неможливо встановити кінцеву дату передачі (постачання) товару, яка згідно п. 3.1. Договору, мала відбутися протягом 3-х днів з моменту завершення капітального ремонту.

Судом встановлено порушення відповідачем умов договору щодо строку проведення капітального ремонту , якій складає 30 днів з моменту передоплати та щодо обов"язку виклику представника покупця для проведеня прийому передачі товару на теріторіі постачальника. Проте умовами договору не передбачено відповідальності за такі порушення .

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача штраф за порушення строку саме поставки товару на підставі п. 6.3. Договору.

Згідно п. 3.11. Договору, передача товару постачальником здійснюється лише після 100% оплати за товар.

Судом встановлено, що остаточний розрахунок за Договором було проведено позивачем 20.07.2016р. (платіжне доручення № 1042 від 20.07.2016р.).

Відповідно до п. 3.9. Договору, постачання товару здійснюється зі складу постачальника на умовах самовивозу та за рахунок покупця.

Товар був переданий позивачу відповідачем 20.07.2016р., тобто одразу після прибуття позивача до складу відповідача, здійснення 100% оплати та підписання Акту прийому-передачі, як це передбачено умовами договору (п. 4.2.).

При цьому, при передачі товару сторони жодних претензій один до одного не мали.

Відтак, судом не вбачається факту порушення з боку відповідача строку поставки товару, оскільки за умовами Договору відповідач не міг передати (поставити) товар до прибуття позивача на склад та здійснення ним повної оплати.

Таким чином, нарахування позивачем штрафу на підставі п. 6.3. спірного Договору, яким передбачено відповідальність постачальника, який прострочив виконання зобов'язання щодо поставки товару, є безпідставним та не обґрунтованим.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторіал К" є безпідставними та не доведеними належними доказами, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності до заявленої позивачем вимоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 256 та 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 4, 5 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Отже, позовна давність застосовується у разі, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення заявлено про застосування позовної давності.

Оскільки у даному випадку судом відмовлено у позові у зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог, позовна давність, про яку заявлено відповідачем, не підлягає застосуванню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відмовою у позові, судові витрати, в тому числі витрати з оплати судового збору, витрати на отримання довідки та витрати на оплату послуг адвоката, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 44, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повне рішення складено 11.09.2017 р.

Суддя Н.М. Кухар