КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа№ 910/7726/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача не з'явились

від відповідача Потапов В.К. - дов. № 44Д/2017 від 05.09.2017

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 27.06.2017 (суддя Морозов С.М.)

у справі № 910/7726/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Простосервіс»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС»

про стягнення 1 127 210, 58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.06.2017 у справі № 910/7726/17 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Простосервіс» 932 505, 81 грн. суми основного боргу, 107 127,64 грн. пені, 11 574,33 грн. інфляційних втрат, 11 543,65 грн. 3 % річних та 15 941,27 грн. судового збору. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив частково скасувати оскаржуване рішення. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення в частині задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача сум штрафних санкцій є необґрунтованим та безпідставним, прийнятим з порушенням норм процесуального права. За твердженнями апелянта, здійснені позивачем розрахунки штрафних санкцій з дати, яка зазначена в актах виконаних робіт, є невірними, адже такі акти за умовами договору надавалися позивачем відповідачу вже після фактичного надання послуг, відповідно несвоєчасне надання останнім цих актів відповідачу й стало підставою прострочення оплати виконаних робіт тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/7726/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2017 апеляційну скаргу ТОВ «Логістик МТС» прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 12.09.2017.

12.09.2017 до початку судового засідання відповідачем подано клопотання про долучення доказів (платіжних доручень) на підтвердження сплати ним заборгованості, пені, інфляційних втрат, 3% річних та судового збору згідно рішення у даній справі, а позивачем подано заяву про добровільне виконання відповідачем рішення суду в повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник відповідача, представник позивача не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав. Присутній в судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника позивача.

Відповідно до абзацу 3 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 цієї ж постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011).

Оскільки явка в судове засідання представника позивача обов'язковою не визнавалась, неявка його представника не перешкоджає розгляду скарги по суті, апеляційний суд вважав за необхідне апеляційну справу розглянути за відсутності цього представника за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити та частково скасувати оскаржуване рішення, при цьому зазначив про повне виконання ним рішення у даній справі згідно наданих платіжних доручень.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, ТОВ «Простосервіс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Логістик МТС» про стягнення 1 127 210, 58 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №ТО-01/06/16-2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів від 01.06.2016 щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт, вч зв'язку з чим просив стягнути з відповідача 935 000,18 грн. суми основного боргу, 169 056,95 грн. пені, 11 574,33 грн. інфляційних втрат та 11 579,12 грн. 3 % річних.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував на невірно визначену позивачем суму основного боргу, а також на допущені помилки при розрахунку пені та інших нарахувань за прострочення оплати вартості виконаних позивачем робіт. Оскільки позивач надавав акти виконаних робіт з великим запізненням, на думку відповідача, позивачем не доведено належними доказами періоду прострочення, протягом якого останній нарахував штрафні та фінансові санкції.

26.06.2017 надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої до стягнення з відповідача заявлено 1 155 271,97 грн., з яких 934 298,46 грн. сума основного боргу, 128 702,33 грн. пені, 76 394,03 грн. інфляційних втрат та 15 877,15 грн. 3 % річних.

В судовому засіданні першої інстанції 27.06.2017 директором позивача подано заяву, відповідно до якої останній просив залишити позовні вимоги в заявленому в позові розмірі та не розглядати його заяву про збільшення позовних вимог, у зв'язку з чим суд першої інстанції правомірно розглянув даний спір відповідно до поданої позивачем позовної заяви.

Як встановлено матеріалами справи, 01.06.2016 ТОВ «Простосервіс» (позивачем, виконавцем за договором) та ТОВ «Логістик МТС» (відповідачем, замовником за договором) укладено Договір № ТО-01/06/16-2 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов'язався виконувати ремонт та технічне обслуговування (роботи - за договором) транспортних засобів замовника, а замовник - своєчасно оплачувати виконані роботи, запасні частини та матеріали на умовах, визначених Договором.

За приписами п. 2.1 Договору роботи виконуються відповідно до замовлення-наряду, який підписується представниками сторін і є невід'ємною частиною Договору. В нарядах-замовленнях та актах виконаних робіт зазначається перелік виконаних робіт та їх вартість, перелік та вартість використаних запасних частин та допоміжних матеріалів, що використовує виконавець, перелік деталей та матеріалів, наданих замовником для виконання робіт, а також терміни виконання робіт.

Замовник згідно п. 3.2.1 Договору взяв на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі здійснити розрахунок згідно нарядів-замовлень та актів виконаних робіт, на умовах визначених Договором.

Положеннями п. 4.1 Договору сторони погодили, що вартість робіт, запасних частин та матеріалів зазначається в акті виконаних робіт, що складається виконавцем після проведення ремонту та технічного обслуговування автомобіля і підписується представниками обох сторін та у рахунку-фактурі ( п. 4.2 Договору).

Договір на підставі п. 7.7 набуває чинності з моменту його підписання, скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2016 включно, строк дії щорічно продовжується відповідно до п. 7.8 Договору.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України).

Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов Договору позивачем було виконано, а відповідачем прийнято роботи загальну суму 940 577,44 грн., що підтверджується актами виконаних робіт № Ум-601652 від 27.10.2016 на суму 20 559,14 грн., № Хм-601664 від 27.10.2016 на суму 6 169,21 грн., № Кг-601685 від 27.10.2016 на суму 268,56 грн., № Кг-601686 від 27.10.2016 на суму 96,00 грн., № Ум-601646 від 28.10.2016 на суму 7 700,90 грн., № Ум-601671 від 28.10.2016 на суму 50 901,86 грн., № Хм-601622 від 31.10.2016 на суму 32 332,02 грн., № Хм-601659 від 31.10.2016 на суму 12 661,94 грн., № Кр-601611 від 31.10.2016 на суму 20 436,01 грн., № Хм-601687 від 31.10.2016 на суму 34 448,50 грн., № Ум-601688 від 31.10.2016 на суму 23 751,55 грн., № Ни-601692 від 31.10.2016 на суму 1 604,32 грн., № Ни-600324 від 01.11.2016 на суму 3 700,56 грн., № Ни-601690 від 02.11.2016 на суму 6 754,76 грн., № Ум-601708 від 03.11.2016 на суму 7 998,82 грн., № Ни-601712 від 03.11.2016 на суму 1 606,40 грн., № Зп-601714 від 04.11.2016 на суму 41,23 грн., № Зп-601719 від 04.11.2016 на суму 8 497,80 грн., № Кг-601720 від 04.11.2016 на суму 249,36 грн., № Зп-601723 від 07.11.2016 на суму 5 078,28 грн., № Кр-601201 від 07.11.2016 на суму 26 230,72 грн., № Кр-601343 від 07.11.2016 на суму 5 659,90 грн., № Кр-601345 від 07.11.2016 на суму 3 518,98 грн., № Ум-601739 від 09.11.2016 на суму 960,00 грн., № Ум-601740 від 09.11.2016 на суму 382,54 грн., № Ни-601744 від 09.11.2016 на суму 1 040,23 грн., № Зп-601751 від 11.11.2016 на суму 6 735,53 грн., № Кр-601756 від 11.11.2016 на суму 5 543,00 грн., № Зп-601758 від 11.11.2016 на суму 28,80 грн., № Кг-601761 від 14.11.2016 на суму 156,00 грн., № Ум-601702 від 15.11.2016 на суму 31 820,92 грн., № Ум-601703 від 15.11.2016 на суму 27 632,98 грн., № Ум-601776 від 16.11.2016 на суму 5 956,93 грн., № Хм-601700 від 16.11.2016 на суму 96 761,66 грн., № Ум-601769 від 16.11.2016 на суму 3 337,20 грн., № Ум-601787 від 17.11.2016 на суму 5 056,88 грн., № Ни-601792 від 17.11.2016 на суму 1 522,94 грн., № Кг-601795 від 18.11.2016 на суму 616,87 грн., № Кг-601796 від 18.11.2016 на суму 108,00 грн., № Кг-601808 від 21.11.2016 на суму 586,42 грн., № Ум-601809 від 21.11.2016 на суму 3 547,10 грн., № Ни-601791 від 22.11.2016 на суму 3 547,39 грн., № Хм-601831 від 23.11.2016 на суму 11 626,00 грн., № Ум-601842 від 24.11.2016 на суму 3 974,63 грн., № Ни-601850 від 24.11.2016 на суму 718,39 грн., № Кг-601852 від 25.11.2016 на суму 438,24 грн., № Зп-601418 від 28.11.2016 на суму 31 069,02 грн., № Ум-601633 від 28.11.2016 на суму 42 077,56 грн., № Ум-601645 від 28.11.2016 на суму 26 422,09 грн., № Зп-601858 від 29.11.2016 на суму 450,00 грн., № Ум-601829 від 30.11.2016 на суму 19 290,14 грн., № Ум-601875 від 30.11.2016 на суму 1 299,83 грн., № Кр-601741 від 30.11.2016 на суму 19 963,60 грн., № Зп-601794 від 30.11.2016 на суму 30 877,74 грн., № Хм-601816 від 30.11.2016 на суму 67 934,38 грн., № Кр-601828 від 30.11.2016 на суму 19 999,96 грн., № Ни-601854 від 30.11.2016 на суму 4 919,77 грн., № Зп-601867 від 30.11.2016 на суму 5 753,86 грн., № Хм-601877 від 30.11.2016 на суму 22 464,76 грн., № Хм-601880 від 30.11.2016 на суму 6 360,94 грн., № Хм-600776 від 30.11.2016 на суму 89 149,08 грн., № Кр-601882 від 30.11.2016 на суму 42 764,40 грн., № Ни-601899 від 05.12.2016 на суму 1 876,87 грн., № Кр-601881 від 07.12.2016 на суму 8 319,12 грн., № Кг-601944 від 09.12.2016 на суму 139,08 грн., № Кг-601950 від 12.12.2016 на суму 389,72 грн., № Кг-601951 від 12.12.2016 на суму 373,62 грн., № Кг-602010 від 15.12.2016 на суму 467,50 грн., № Кг-602038 від 19.12.2016 на суму 183,60 грн., № Кр-602059 від 20.12.2016 на суму 3 659,02 грн., № Ниш-602092 від 27.12.2016 на суму 214,49 грн., № Ниш-1700013 від 04.01.2017 на суму 296,23 грн., № Ниш-1700087 від 24.01.2017 на суму 253,03 грн., № Ниш-1700089 від 24.01.2017 на суму 418,22 грн., № Ниш-1700090 від 24.01.2017 на суму 375,36 грн., № Ниш-1700144 від 30.01.2017 на суму 306,40 грн., № Ниш-1700168 від 06.02.2017 на суму 143,42 грн., які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін (належним чином завірені копії наявні в матеріалах справи).

Дослідивши матеріали справи та з»ясувавши умови Договору, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем належним чином виконано взяті на себе зобов'язання за Договором щодо виконання робіт, про наведене також свідчить відсутність претензій з боку відповідача та повідомлень про порушення виконавцем умов Договору.

На оплату вартості виконаних робіт на загальну суму 940 577,44 грн. позивачем було виставлено (виписано) відповідачу відповідні рахунку, належним чином завірені копії яких наявні в матеріалах справи.

Проте відповідачем всупереч умовам Договору розрахунків за виконані позивачем роботи належним чином не проведено, відтак у нього утворилась заборгованість в розмірі 935 000,18 грн., що й стало підставою для звернення позивача

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин на підставі ст. ст.193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до п. 4.2 Договору замовник сплачує виконавцю вартість визначених робіт, запасних частин, паливно-мастильних матеріалів протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт та виписки рахунку-фактури.

Оскільки роботи за Договором були повністю та належним чином виконані позивачем та прийняті відповідачем, що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт, на оплату вартості виконаних робіт позивачем було виставлено (виписано) відповідачу відповідні рахунку, строк виконання зобов'язання останнього щодо здійснення розрахунку на момент звернення позивача до суду настав, відтак відповідач за умовами Договору та приписами чинного законодавства зобов'язаний оплатити виконані позивачем роботи.

Як вище згадувалось, всупереч умовам Договору, відповідачем розрахунків за виконані позивачем роботи належним чином не проведено, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 935 000,18 грн. (940 577,44 грн. (вартість виконаних робіт) - 5 577,26 грн. (часткова оплати суми боргу за актом № Ум-601652 від 27.10.2016).

Твердження відповідача (апелянта) про те, що за загаданим актом ним сплачено 8 174,60 грн., а заборгованість за актом № ХМ-602405 від 27.10.2016 (6 169,21 грн.) сплачено в повному обсязі, як безпідставні та необґрунтовані не заслуговують на увагу, адже в якості доказів оплати заборгованості за згаданими актами відповідачем надано лише картки рахунку 631 за 01.05.2014 - 19.06.2017, які з огляду на положення ст.ст. 32-34 ГПК України не можуть бути прийняті судом як належні докази на підтвердження оплати боргу відповідачем.

Крім цього, вимоги про стягнення заборгованості за актом № ХМ-602405 від 27.10.2016 позивачем у даній справі не заявлялися.

Як встановлено матеріалами справи, між сторонами підписано та скріплено печатками обох товариств акт звірки взаємних розрахунків за Договором за період 2016, відповідно до якого станом на 31.12.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становила 1 232 505,81 грн.

Хоча акт звірки взаємних розрахунків й не є доказом виникнення прав і обов'язків, однак може і має оцінюватись судами у випадку сумнівів щодо існування правовідносин та виконання зобов'язань, а тому підписавши акт звірки взаємних розрахунків без зауважень, відповідач вчинив дії, які підтверджують існування правовідносин та виконання зобов'язань за Договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.04.2014 у справі №920/1782/13.

Крім цього, з наданої відповідачем до матеріалів справи копії платіжного доручення № ЛМ-0001416 від 01.03.2017 вбачається, що останнім в рахунок оплати боргу перераховано позивачу 300 000,00 грн., що підтверджується позивачем та відображено ним в своєму акті звірки взаємних розрахунків за Договором за період 01.01.2016 - 13.06.2017.

Оскільки документально підтвердженою сумою боргу відповідача за виконані позивачем роботи є сума в розмірі 932 505,81 грн. (1 232 505,81 грн. - 300 000,00 грн.), апеляційний суд вважає правомірними висновки місцевого господарського суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором підлягають задоволенню в розмірі 932 505,81 грн., відповідно в іншій частині вимог про стягнення заборгованості слід відмовити.

Крім цього, в зв'язку з простроченням зобов'язання з оплати виконаних робіт, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 169 056,95 грн. пені, 11 574,33 грн. інфляційних втрат та 11 579,12 грн. 3 % річних.

За умовами п. 5.2. Договору у випадку затримки оплати замовник зобов'язаний сплатити виконавцю суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу та пеню, що обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу.

Порушенням зобов'язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.1-2 ст. 549 ЦК України ).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються на підставі ч. 6 ст. 231 ГК України у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Положеннями п. 2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» передбачено, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, суд встановив, що він не відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства та умовам Договору та є завищеним, про що зауважував відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, тому судом здійснено відповідні перерахунки пені.

При цьому, судом першої інстанції правомірно не взято до уваги тверджень відповідача (апелянта) про те, що позивач надавав акти виконаних робіт з великим запізненням, адже жодними доказами останнім не доведено періоду прострочення, протягом якого нараховані штрафні та фінансові санкції.

Факт наявного простроченого грошового зобов'язання встановлено судом, відповідні акти виконаних робіт підписано представниками сторін та скріплено їхніми печатками, ці акти відповідають вимогам, які пред'являються законом до первинних документів, відтак їх підписано у відповідні дати, які безпосередньо зазначені у самих актах.

За розрахунком суду, за актом № Ум-601652 від 27.10.2016 за період з 03.11.2016 по 24.04.2017 сума пені становить 1 647,50 грн. (пеня нарахована на суму 12 487,51 грн. (з урахуванням часткової оплати боргу відповідачем), за іншими актами пеня нарахована на суму зазначену у відповідному акті) та становить за актом № Хм-601664 від 27.10.2016 за період з 03.11.2016 по 24.04.2017 - 813,91 грн., за актом № Кг-601685 від 27.10.2016 за період з 03.11.2016 по 24.04.2017 - 35,43 грн., за актом № Кг-601686 від 27.10.2016 за період з 03.11.2016 по 24.04.2017 - 12,67 грн., за актом № Ум-601646 від 28.10.2016 за період з 04.11.2016 по 24.04.2017 - 1 010,00 грн., за актом № Ум-601671 від 28.10.2016 за період з 04.11.2016 по 24.04.2017 - 6 676,61 грн., за актом № Хм-601622 від 31.10.2016 за період з 07.11.2016 по 24.04.2017 - 4 166,67 грн., за актом № Хм-601659 від 31.10.2016 за період з 07.11.2016 по 24.04.2017 - 1 631,65 грн., за актом № Кр-601611 від 31.10.2016 за період з 07.11.2016 по 24.04.2017 - 2 633,62 грн., за актом № Хм-601687 від 31.10.2016 за період з 07.11.2016 по 24.04.2017 - 4 439,42 грн., за актом № Ум-601688 від 31.10.2016 за період з 07.11.2016 по 24.04.2017- 3 060,89 грн., за актом № Ни-601692 від 31.10.2016 за період з 07.11.2016 по 24.04.2017 - 206,75 грн., за актом № Ни-600324 від 01.11.2016 за період з 08.11.2016 по 24.04.2017 - 474,07 грн., за актом № Ни-601690 від 02.11.2016 за період з 09.11.2016 по 24.04.2017 - 860,16 грн., за актом № Ум-601708 від 03.11.2016 за період з 10.11.2016 по 24.04.2017 - 1 012,46 грн., за актом № Ни-601712 від 03.11.2016 за період з 10.11.2016 по 24.04.2017 - 203,33 грн., за актом № Зп-601714 від 04.11.2016 за період з 11.11.2016 по 24.04.2017 - 5,19 грн., за актом № Зп-601719 від 04.11.2016 за період з 11.11.2016 по 24.04.2017 - 1 069,12 грн., за актом № Кг-601720 від 04.11.2016 за період з 11.11.2016 по 24.04.2017 - 31,37 грн., за актом № Зп-601723 від 07.11.2016 за період з 14.11.2016 по 24.04.2017 - 627,25 грн., за актом № Кр-601201 від 07.11.2016 за період з 14.11.2016 по 24.04.2017 - 3 239,92 грн., за актом № Кр-601343 від 07.11.2016 за період з 14.11.2016 по 24.04.2017 - 699,09 грн., за актом № Кр-601345 від 07.11.2016 за період з 14.11.2016 по 24.04.2017 - 434,65 грн., за актом № Ум-601739 від 09.11.2016 за період з 16.11.2016 по 24.04.2017 - 117,11 грн., за актом № Ум-601740 від 09.11.2016 за період з 16.11.2016 по 24.04.2017 - 46,66 грн., за актом № Ни-601744 від 09.11.2016 за період з 16.11.2016 по 24.04.2017 - 126,89 грн., за актом № Зп-601751 від 11.11.2016 за період з 18.11.2016 по 24.04.2017 - 811,34 грн., за актом № Кр-601756 від 11.11.2016 за період з 18.11.2016 по 24.04.2017 - 667,69 грн., за актом № Зп-601758 від 11.11.2016 за період з 18.11.2016 по 24.04.2017 - 3,47 грн., за актом № Кг-601761 від 14.11.2016 за період з 21.11.2016 по 24.04.2017 - 18,43 грн., за актом № Ум-601702 від 15.11.2016 за період з 22.11.2016 по 24.04.2017 - 3 735,65 грн., за актом № Ум-601703 від 15.11.2016 за період з 22.11.2016 по 24.04.2017 - 3 244,00 грн., за актом № Ум-601776 від 16.11.2016 за період з 23.11.2016 по 24.04.2017 - 694,76 грн., за актом № Хм-601700 від 16.11.2016 за період з 23.11.2016 по 24.04.2017 - 11285,40 грн., за актом № Ум-601769 від 16.11.2016 за період з 23.11.2016 по 24.04.2017 - 389,22 грн., за актом № Ум-601787 від 17.11.2016 за період з 24.11.2016 по 24.04.2017 - 585,92 грн., за актом № Ни-601792 від 17.11.2016 за період з 24.11.2016 по 24.04.2017 - 176,46 грн., за актом № Кг-601795 від 18.11.2016 за період з 25.11.2016 по 24.04.2017 - 71,00 грн., за актом № Кг-601796 від 18.11.2016 за період з 25.11.2016 по 24.04.2017 - 12,43 грн., за актом № Кг-601808 від 21.11.2016 за період з 28.11.2016 по 24.04.2017 - 66,15 грн., за актом № Ум-601809 від 21.11.2016 за період з 28.11.2016 по 24.04.2017 - 400,13 грн., за актом № Ни-601791 від 22.11.2016 за період з 29.11.2016 по 24.04.2017 - 397,45 грн., за актом № Хм-601831 від 23.11.2016 за період з 30.11.2016 по 24.04.2017 - 1 293,69 грн., за актом № Ум-601842 від 24.11.2016 за період з 01.12.2016 по 24.04.2017 - 439,24 грн., за актом № Ни-601850 від 24.11.2016 за період з 01.12.2016 по 24.04.2017 - 79,39 грн., за актом № Кг-601852 від 25.11.2016 за період з 02.12.2016 по 24.04.2017 - 48,09 грн., за актом № Зп-601418 від 28.11.2016 за період з 05.12.2016 по 24.04.2017 - 3 338,38 грн., за актом № Ум-601633 від 28.11.2016 за період з 05.12.2016 по 24.04.2017 - 4 521,26 грн., за актом № Ум-601645 від 28.11.2016 за період з 05.12.2016 по 24.04.2017 - 2 839,07 грн., за актом № Зп-601858 від 29.11.2016 за період з 06.12.2016 по 24.04.2017 - 48,01 грн., за актом № Ум-601829 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 2 043,22 грн., за актом № Ум-601875 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 137,68 грн., за актом № Кр-601741 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 2 114,55 грн., за актом № Зп-601794 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 3 270,59 грн., за актом № Хм-601816 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 7 195,64 грн., за актом № Кр-601828 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 2 118,41 грн., за актом № Ни-601854 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 521,10 грн., за актом № Зп-601867 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 609,45 грн., за актом № Хм-601877 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 2 379,48 грн., за актом № Хм-601880 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 673,75 грн., за актом № Хм-600776 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017 - 9 442,72 грн., за актом № Кр-601882 від 30.11.2016 за період з 07.12.2016 по 24.04.2017р. - 4 529,63 грн., за актом № Ни-601899 від 05.12.2016 за період з 12.12.2016 по 24.04.2017 - 191,62 грн., за актом № Кр-601881 від 07.12.2016 за період з 14.12.2016 по 24.04.2017 - 836,61 грн., за актом № Кг-601944 від 09.12.2016 за період з 16.12.2016 по 24.04.2017 - 13,77 грн., за актом № Кг-601950 від 12.12.2016 за період з 19.12.2016 по 24.04.2017 - 37,70 грн., за актом № Кг-601951 від 12.12.2016 за період з 19.12.2016 по 24.04.2017 - 36,14 грн., за актом № Кг-602010 від 15.12.2016 за період з 22.12.2016 по 24.04.2017 - 44,15 грн., за актом № Кг-602038 від 19.12.2016 за період з 26.12.2016 по 24.04.2017 - 16,78 грн., за актом № Кр-602059 від 20.12.2016 за період з 27.12.2016 по 24.04.2017 - 331,58 грн., за актом № Ниш-602092 від 27.12.2016 за період з 04.01.2017 по 24.04.2017 - 18,13 грн., за актом № Ниш-1700013 від 04.01.2017 за період з 12.01.2017 по 24.04.2017 - 23,23 грн., за актом № Ниш-1700087 від 24.01.2017 за період з 31.01.2017 по 24.04.2017 - 16,15 грн., за актом № Ниш-1700089 від 24.01.2017 за період з 31.01.2017 по 24.04.2017 - 26,70 грн., за актом № Ниш-1700090 від 24.01.2017 за період з 31.01.2017 по 24.04.2017 - 23,96 грн., за актом № Ниш-1700144 від 30.01.2017 за період з 06.02.2017 по 24.04.2017 - 18,15 грн., за актом № Ниш-1700168 від 06.02.2017 за період з 13.02.2017 по 24.04.2017 - 7,73 грн.

Таким чином, за розрахунком суду, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені за заявлений позивачем період підлягають задоволенню в розмірі 107 127,64 грн., відповідно в іншій частині вимог про стягнення пені слід відмовити.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний на підставі ст. 625 ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що розмір заявлених позивачем інфляційних втрат не перевищує розрахованого судом, у зв'язку з чим та за відсутності письмового клопотання щодо можливості суду виходити за межі позовних вимог згідно ст. ст. 83 ГПК України до стягнення з відповідача підлягає заявлена позивачем сума інфляційних втрат в розмірі 11 574,33 грн.

В зв'язку з частковою відмовою в задоволенні вимог позивача про стягнення суми основного боргу за актом № Ум-601652 від 27.10.2016 за період з 03.11.2016 по 24.04.2017 суд провів власний розрахунок 3 % річних на суму 12 487,51 грн., відповідно до якого розмір 3 % річних за цим актом становить 177,56 грн., в іншій частині розрахунок позивача розміру 3 % річних є арифметично вірним, відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних підлягає задоволенню в розмірі 11 543,65 грн., в іншій частині вимог щодо стягнення 3 % річних слід відмовити.

Надані відповідачем суду апеляційної інстанції платіжні доручення на підтвердження сплати ним заборгованості, пені, інфляційних втрат, 3% річних та судового збору за оскарженим рішенням у даній справі, не можуть бути підставою для скасування цілком законного та обґрунтованого рішення, адже згадані суми сплачено відповідачем вже після винесення рішення суду й на його виконання.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2017 у справі № 910/7726/17 - без змін.

Матеріали справи № 910/7726/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук