КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р. Справа№ 927/275/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю

представників сторін :

від позивача: Лопушанський А.В.

від відповідача: Ковальчук О.О.

розглянувши

апеляційну скаргу Державного підприємства "Державний резервний

насіннєвий фонд України"

на ухвалу

Господарського суду Чернігівської області

від 07.08.2017 року

у справі № 927/275/16 (Суддя Демидова М.О.)

за заявою боржника - Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці"

про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.04.2016 у справі №927/275/16

за позовом Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України",

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці",

про стягнення 4283999,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2017 року заяву відповідача про надання розстрочки виконання рішення Господарського суду від 21.04.2016 року у справі № 927/275/16 рівними платежами по 60243 грн. 52 коп. щомісячно на 72 місяці задоволено частково. Надано розстрочку виконання рішення Господарського суду від 21.04.2016 року у справі №927/275/16 на тринадцять шість місяців, а саме перший місяць з 07.08.2017 року по 06.09.2017 року включно - платіж у розмірі 120819 грн. 85 коп., наступні 35 місяців - платежі щомісячно рівними частинами у розмірі 120784 грн. 00 коп., починаючи з 07.10.2017 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого Господарського суду, Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2017 року та відмовити у задоволенні розстрочки виконання рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2017 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 11.09.2017 р.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити, зокрема, стислий виклад суті спору та мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 26.07.2017 року Державне підприємство "Дослідне господарство "Івківці" звернулося до Господарського суду Чернігівської області із заявою про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.04.2016 року у справі №927/275/16 рівними платежами по 60243 грн. 52 коп. щомісячно на 72 місяці.

Заява обґрунтована тим, що у боржника існують обставини щодо виняткової фінансової та господарської ситуації, пов'язаної з неможливістю негайного виконання рішення. За доводами відповідача надання розстрочки виконання рішення дозволить боржнику провести реальну оплату боргу. Крім того, підприємством частково виконано рішення суду.

Відповідно до ч. 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з п. 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування вимог заяви боржник зазначав, що 10.08.2016 року за зведеним виконавчим провадженням №34264992 головним державним виконавцем складено Акт опису і арешту майна №67А, за яким арештовано врожай сої, кукурудзи, соняшника 2016 року. Постановою про опис та арешт майна за зведеним виконавчим провадженням №34264992 від 18.10.2016 накладено арешт на врожай сорго, який вирощений на полях ДП "Івківці" у 2016 році. Також відповідач посилався на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27.03.2017 року у кримінальному провадженні №1-кс/742/263/17, якою задоволено клопотання прокурора Прилуцької місцевої прокуратури про накладення арешту на майно ДП "ДГ "Івківці" у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000301 та накладено арешт на урожай сорго 2016 року, вирощений на полях, що перебувають у користуванні ДП "Дослідне господарство Івківці" Національної академії аграрних наук України загальною площею 575,5 га., а також заборонено використання та розпорядження вищевказаним урожаєм. Як зазначав відповідач, наведені обставини ускладнили і без того складну господарську діяльність ДП "Дослідне господарство Івківці". Арешти унеможливлюють будь-яке комерційне використання врожаю з метою його продажу та погашення з вирученої суми боргів. Без отримання можливості розстрочення боргу підприємство стоїть перед загрозою блокування всіх банківських рахунків. Наявність арештів у виконавчому провадженні призведе до несплати заробітної плати працівникам підприємства та виникнення заборгованості зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і, як наслідок, до повної неспроможності підприємства виконати свої зобов'язання взагалі. Така ситуація не є сприятливою як для боржника, так і для кредитора, а розстрочка виконання рішення дозволить підприємству провести реальну оплату боргу без знищення підприємства. У підтвердження викладених у заяві доводів відповідачем до матеріалів справи додані звіти про фінансові результати за 2016 та за 1 півріччя 2017 роки, а також копії рішень Господарського суду Чернігівської області, якими з підприємства відповідача стягнуто значні суми коштів (борг), а також штрафні санкції. Відповідач просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.04.2016 року у справі №927/275/16 рівними платежами по 60243 грн. 52 коп. щомісячно на 72 місяці.

Відповідно до положень п. 1.1 статуту Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України відповідач заснований на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України як органу управління державним майном.

Відповідно до п. 2.1 статуту відповідача останній є державним сільськогосподарським підприємством, створеним з метою організаційно-господарського забезпечення Науковій установі умов для своєчасного та високоякісного проведення наукових досліджень та їх апробації, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур і саджанців, нових засобів захисту рослин і тварин, штамів мікроорганізмів, вирощування племінного молодняку тварин і птиці, проектування і виготовлення дослідних і макетних зразків нової техніки, тощо.

Економічною основою діяльності відповідача є державна власність України на основні фонди, інше державне майно, а також землі, закріплені постановою Президії Верховної Ради Української PCP "Про статус Української академії аграрних наук" від 29.07.1991 року № 1370-XII (п.3.5 Статуту).

На нерухоме майно відповідача, яке знаходиться на його балансі, не може бути звернено стягнення за претензіями кредиторів (п.4.12 Статуту).

Як свідчать матеріали справи, основними видами діяльності боржника за КВЕД є вирощування сільськогосподарських культур, що має сезонний характер і, як наслідок, циклічність (відповідно до сезону) надходження обігових коштів від продажу цієї сільськогосподарської продукції.

З урахуванням викладеного, фінансовий стан відповідача на даний час у значній мірі перешкоджає повному фактичному виконанню рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.04.2016 року у справі №927/275/16.

Відповідачем частково погашено стягнуту рішенням суду у даній справі суму заборгованості. На даний час відповідач продовжує підприємницьку діяльність та розраховує на отримання прибутку після реалізації вирощеної власної сільськогосподарської продукції.

Відповідач виконує соціальну функцію, оскільки забезпечує роботою місцевих мешканців. Розстрочення виконання судового рішення зможе і в подальшому забезпечити отримання працівниками підприємства заробітної плати, усунути скорочення та звільнення працівників через загрозу банкрутства боржника.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції вірно вважав заяву обґрунтованою, підтвердженою належними доказами.

Надання розстрочки виконання судового рішення надасть позивачу можливість реального отримання грошових коштів частками з певним інтервалом у часі.

Беручи до уваги, зокрема, матеріальні інтереси стягувача в отриманні заборгованості, наявність інфляційних процесів в економіці держави, суд першої інстанції обґрунтовано вважає надмірним строк, на який боржник просить розстрочити виконання рішення суду (72 місяці).

За таких обставин заява відповідача про розстрочення виконання судового рішення підлягає частковому задоволенню, виконання рішення підлягає розстроченню на 36 місяців зі сплатою заборгованості рівними частками.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи матеріальні інтереси стягувача на отримання заборгованості за рішенням суду та наявність інфляційних процесів у економіці держави суд першої інстанції дійшов цілком вірного та обґрунтованого висновку про можливість часткового задоволення заяви відповідача та надання розстрочки виконання зазначеного вище рішення строком на тридцять шість місяців, а саме: перший місяць з 07.08.2017 року по 06.09.2017 року включно - платіж у розмірі 120819 грн. 85 коп., наступні 35 місяців - платежі щомісячно рівними частинами у розмірі 120784 грн. 00 коп., починаючи з 07.10.2017 року.

Виходячи з викладеного, колегія суддів на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 -106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Чернігівської області від 07.08.2017 року у справі № 927/275/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи № 927/275/16 повернути до Господарського міста Чернігівської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

Н.Ф. Калатай