ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" вересня 2017 р.Справа № 916/1286/17

за позовом Приватної виробничо-торгівельної фірми "Кріоліт-Дніпро";

до відповідачів: 1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БУЛКІН"

про стягнення 217815,98 грн.;

Головуючий суддя Літвінов С.В.

Судді: Д'яченко Т.Г.,Никифорчук М.І.

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача 1: ОСОБА_1 представник за довіреністю № б/н від 15.02.2017р.;

від відповідача 2 ОСОБА_1 представник за довіреністю № б/н від 15.08.2017р.;;

СУТЬ СПОРУ: Приватна виробничо-торгівельна фірма "Кріоліт-Дніпро" звернуласть до Господарського суду одеської області із позовною заявою до відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай"; 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БУЛКІН" про стягнення солідарно 217815,98 грн., з яких сума основного боргу у розмірі 161602,40 грн., пеню у розмірі 21221,68 грн., штраф за ухилення від оплати товару у розмірі 32320,48грн., 3% річних у розмірі 2671,42 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2017р. порушено провадження у справі №916/1286/17

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. справу №916/1286/17 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів по справі №916/1286/17 було визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Літвінов С.В., суддя Д'яченко Т.Г., суддя Никифорчук М.І.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.07.2017р.

Позивач звернувся до суду із остаточною заявою ( вх. 2-4632 від 05.09.2017р.) про зменшення позовних вимог відповідно якої просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" суму основного боргу у розмірі 138860,00 грн., пеню у розмірі 19796,62 грн., штраф за ухилення від оплати товару у розмірі 30172грн., 3% річних у розмірі 2516,02 грн. та стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БУЛКІН" суму основного боргу у розмірі 10742,40 грн., пеню у розмірі 1425,06 грн., штраф за ухилення від оплати товару у розмірі 2148,48 грн., 3% річних у розмірі 155,40 грн..

Відповідач1 та Відповідач2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

По справі оголошувалась перерва з 05.09.2017р. до 12.09.2017р.

В судовому засіданні 12.09.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

25.01.16р. між Приватною виробничо-торгівельною фірмою «Кріоліт-Дніпро» (далі по тексту - позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ» (далі по тексту - відповідач) був укладений договір поставки №23 (далі по тексту договір) про постачання харчових домішок (далі по тексту товар).

Відповідно до умов даного договору позивач (постачальник) прийняв на себе зобов'язання поставити товар узгодженими партіями відповідно до специфікацій та видаткових накладних, а відповідач (покупець) прийняти і вчасно оплатити отриманий Товар (копія договору, копії специфікацій додаються).

Позивач виконав свої зобов'язання, поставивши відповідачу товар згідно видаткових накладних: видаткова накладна №КД-0012901 03.10.16р. на суму 259020,00 грн.; видаткова накладна №КД-0015172 від 16.11.16р. на суму 10742,40 грн.; видаткова накладна №КД-0001178 від 30.01.17р. на суму 21480,00 грн.;

Одержання відповідачем (покупцем) вищевказаного товару підтверджується також довіреностями №1351 від 30.09.16р., №168 від 30.01.17р..

Згідно умов п. 2.3. Договору оплата вартості товару здійснюється ПОКУПЦЕМ протягом 14 календарних днів з моменту поставки відповідної партії товару (з дати, зазначеної у відповідній , підписаній сторонами видатковій накладній щодо передачі партії товару).

Таким чином, кінцевий термін оплати товару за видатковою накладною №КД- 0012901 від 03.10.16р. минув 17.10.16р., за видатковою накладною №КД-0015172 від 16.11.16р. минув 30.11.16р., за видатковою накладною №КД-0001178 від 30.01.17р. минув 13.02.17р.

Відповідач1 порушив умови договору про своєчасну оплату отриманого товару, частково оплатив товар, отриманий за видатковою накладною №КД-0012901 03.10.16р. та зовсім не зробив оплату товару, поставленого за іншими вищезазначеними видатковими накладними. Таким чином, у Відповідача утворилася заборгованість перед Позивачем за поставлений товар

Відповідно до п. 4. 4. Договору (з урахуванням положень п. 6 протоколу розбіжностей від від 25.01.2016р.) «за прострочення здійснення розрахунку за Товар Покупець зобов'язаний виплатити на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несплаченого Товару за кожний день прострочення платежу у випадку порушення термінів оплати поставленого Товару, Покупець сплачує Постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен календарний день прострочення платежів».

Пунктом 4.6. договору (з урахуванням положень п. 6 протоколу розбіжностей від 25.01.2016р.) сторони встановили, що «Покупець за ухилення від оплати кожної партії Товару зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 20% суми, від оплати якої він ухиляється. Ухиленням від оплати кожної партії Товару вважається порушення строку оплати партії Товару Покупцем на 30 календарних днів від передбаченого цим Договором строку оплати кожної партії Товару. При цьому, пеня за прострочення виконання грошових зобов'язань належить до сплати незалежно від оплати зазначеного штрафу».

23.09.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «БУЛКІН» (Поручитель) та Приватною виробничо-торгівельною фірмою «Кріоліт-Дніпро» (Кредитор) укладено Договір поруки № 43-сн про забезпечення виконання зобовязань за Договором №23 від 25.01.2016 р. порукою, відповідно до п.1.1 якого Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором за виконання зобовязань Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ КОРОВАЙ» (далі «Боржник»), а саме щодо оплати грошових коштів за поставлений товар, що виникли з Договору №23 від 26.01.2016 р. (далі «Основний Договір»), який був укладений між Кредитором та Боржником .

Відповідно до положень п.3.1. договору поруки поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за неналежне виконання Боржником забезпеченого зобовязання. Але в любому випадку розмір відповідальності Поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов2язання, зазначеного в п. 4 цього Договору.

Відповідно до положень п.3.2. договору поруки Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобовязання по оплаті грошових коштів за Основним Договором в повному обсязі.

Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобовязання Боржником, згідно Основного Договору у сумі, що дорівнює вартості всього отриманого Боржником (Покупцем) від Кредитора (Постачальника) Товару на протязі 2016р.

Відповідно до положень п.7.1. договору поруки договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту припинення дії Основного Договору.

Враховуючи невиконання відповідачем1 взятого на себе за договором обовязку позивач звернувся до суду з даною позовною заявою ( з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" суму основного боргу у розмірі 138860,00 грн., пеню у розмірі 19796,62 грн., штраф за ухилення від оплати товару у розмірі 30172грн., 3% річних у розмірі 2516,02 грн. та стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БУЛКІН" суму основного боргу у розмірі 10742,40 грн., пеню у розмірі 1425,06 грн., штраф за ухилення від оплати товару у розмірі 2148,48 грн., 3% річних у розмірі 155,40 грн., та судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України „покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Види забезпечення виконання зобовязання є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобовязання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобовязань будь-яким з видів, передбачених ст.546 Цивільного кодексу України, також створює зобовязувані правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

За приписами даної норми, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем, а отже згода боржника на його укладання не вимагається.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п.1 ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Так, судом встановлено існування заборгованості відповідача1 по поставці товару, у звязку з чим позовні вимоги позивача щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" суму основного боргу у розмірі 138860,00 грн. та щодо стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БУЛКІН" суму основного боргу у розмірі 10742,40 грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Також, Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" пені в розмірі 19796,62 грн., штрафу в розмірі 30172грн. та про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БУЛКІН" пені в розмірі 1425,06грн., штрафу в розмірі 2148,48грн.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 4. 4. Договору (з урахуванням положень п. 6 протоколу розбіжностей від від 25.01.2016р.) «за прострочення здійснення розрахунку за Товар Покупець зобов'язаний виплатити на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несплаченого Товару за кожний день прострочення платежу у випадку порушення термінів оплати поставленого Товару, Покупець сплачує Постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен календарний день прострочення платежів».

Пунктом 4.6. договору (з урахуванням положень п. 6 протоколу розбіжностей від 25.01.2016р.) сторони встановили, що «Покупець за ухилення від оплати кожної партії Товару зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 20% суми, від оплати якої він ухиляється. Ухиленням від оплати кожної партії Товару вважається порушення строку оплати партії Товару Покупцем на 30 календарних днів від передбаченого цим Договором строку оплати кожної партії Товару. При цьому, пеня за прострочення виконання грошових зобов'язань належить до сплати незалежно від оплати зазначеного штрафу»

Наданий позивачем розрахунок пені, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, згідно ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" 3% річних в розмірі 2516,02 грн. та про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БУЛКІН" 3% річних в розмірі 155,40грн..

Отже, згідно розрахунку позивача, сума 3% річних на думку суду, здійснений належним чином, тому судом підлягає задоволенню у повному обсязі.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобовязань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків сум заявлених до стягнення, позовні вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" суму основного боргу у розмірі 138860,00 грн., пеню у розмірі 19796,62 грн., штраф за ухилення від оплати товару у розмірі 30172грн., 3% річних у розмірі 2516,02 грн. та про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БУЛКІН" суму основного боргу у розмірі 10742,40 грн., пеню у розмірі 1425,06 грн., штраф за ухилення від оплати товару у розмірі 2148,48 грн., 3% річних у розмірі 155,40 грн., є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2870,17 грн. та солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БУЛКІН" на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 397,07 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14, ) на користь Приватної виробничо-торгівельної фірми «Кріоліт-Дніпро» (вул. Океанська, 4, м. Дніпро, 49022, ) суму основного боргу у розмірі 138860,00 грн., пеню у розмірі 19796,62 грн., штраф за ухилення від оплати товару у розмірі 30172грн., 3% річних у розмірі 2516,02 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2870,17 грн.

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "БУЛКІН" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14, ) суму основного боргу у розмірі 10742,40 грн., пеню у розмірі 1425,06 грн., штраф за ухилення від оплати товару у розмірі 2148,48 грн., 3% річних у розмірі 155,40 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 397,07 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 18 вересня 2017 р.

Головуючий суддя С.В. Літвінов

Суддя Т.Г. Д'яченко

Суддя М.І. Никифорчук