ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Справа № 15/5005/153/2012

Вищий господарський суд України у складі колегії:

головуючого: суддів:Студенця В.І., Нєсвєтової Н.М., Селіваненка В.П.
за участю представників:від позивача - Кулик ОА., від відповідача - Сорокіна А.В.,
розглянувши касаційну скаргу Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі"
на постанову від Дніпропетровського апеляційного господарського суду 15.06.2017
та на ухвалу відГосподарського суду Дніпропетровської області 22.05.2017
у справі№ 15/5005/153/2012
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доКомунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа"
простягнення 20 375 904, 05 грн,

В С Т А Н О В И В:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про стягнення (з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог) 301768,92 грн. основного боргу, 1420612,39 грн. пені, 710360,63 грн. інфляційних втрат, 1059866,60 грн. - 3% річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013 року, залишеного без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.2013, позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 301 768,92 грн. основного боргу, 142 061,24 грн. пені, 710 360,63 грн. інфляційних витрат, 1 059 866,60 грн. 3% річних та 68820,00 грн. судового збору; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2014 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.2013 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013, Господарським судом Дніпропетровської області від 02.12.2013 було видано наказ на примусове стягнення з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 301768,92 грн. заборгованості за природний газ, 142061,24 грн. пені, 710360,63 грн. інфляційних витрат, 1059866,60 грн. 3% річних та 68820,00 грн. судового збору.

Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі", як правонаступник Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" подало до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій з урахуванням заяви про уточнення, просило суд визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013 у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 040 817,75 грн, інфляційних втрат у розмірі 689 882,30 грн та пені у розмірі 110 921,17 грн, у зв'язку з тим, що вказані суми підлягають списанню на підставі ч.3 ст. 7 Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон), оскільки в значній частині основний борг у розмірі 17 462 899,93 грн був погашений до 30.11.2016, тобто до дати набрання чинності зазначеного Закону.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Петренко Н.Е.) від 22.05.2017 відмовлено у задоволенні заяви.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 (колегія суддів у складі: Кощеєв І.М. - головуючий суддя, судді Євтигнеєв О.С., Кузнецов В.О.) від 15.06.2017 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017, Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, а саме ст.ст. 33, 34, 117 ГПК України та тим, що рішення прийняті без дослідження усіх істотних обставин справи, зокрема того, що основна заборгованість за договором поставки природного газу була частково погашена в розмірі 17 462 899,93 грн до 30.11.2016, а нараховані на цю суму пеня, інфляційні втрати та 3% річних підлягають списанню на підставі ч.3 ст. 7 Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Від ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на адресу суду 17.08.2017 надійшов відзив на касаційну скаргу Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі", в якому позивач просив відмовити у її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.08.2017 касаційну скаргу Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.08.2017.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.08.2017 відкладено розгляд касаційної скарги на 12.09.2017.

Розпорядженням Вищого господарського суду України від 11.09.2017 №08.03-04/3637 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №15/5005/153/4009 у зв'язку з відпусткою судді Стратієнко Л.В.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів для розгляду справи №15/5005/153/2012 призначено склад колегії суддів: головуючий суддя Студенець В.І., судді Селіваненко В.П., Нєсвєтова Н.М.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

У справі, яка розглядається, судами попередніх інстанцій, встановлено, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013 року, залишеного без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.11.2013, позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 301 768,92 грн. основного боргу, 142 061,24 грн. пені, 710 360,63 грн. інфляційних витрат, 1 059 866,60 грн. 3% річних та 68820,00 грн. судового збору; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2013, Господарським судом Дніпропетровської області від 02.12.2013 було видано наказ на примусове стягнення з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 301768,92 грн. заборгованості за природний газ, 142061,24 грн. пені, 710360,63 грн. інфляційних витрат, 1059866,60 грн. 3% річних та 68820,00 грн. судового збору.

Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі", як правонаступник усіх майнових і немайнових прав, юридичних обов'язків, коштів комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (п.1.1 Статуту підприємства) посилаючись на те, що під час розгляду справи відповідачем було сплачено основний борг у розмірі 17 462 899,93 грн (дата останнього платежу - 28.12.2012), зазначає, що у нього відсутній обов'язок щодо погашення заборгованості за рішенням суду в частині 3% річних у розмірі 1 040 817,75 грн, інфляційних втрат у розмірі 689 882,30 грн та пені у розмірі 142 061,24 грн відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", у зв'язку з чим подало в порядку ст. 117 ГПК України заяву, в якій просило суд визнати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2013 у справі №15/5005/153/2012 в цій частині вимог таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи у задоволенні заяви Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі", місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що сам факт часткового погашення відповідачем під час розгляду справи заборгованості за договором №06/10-1191-БО-3 від 14.10.2010, в розмірі 17 462 899,93 грн (останній платіж - 28.12.2012) до вступу в дію Закону України Закону "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та центральних підприємств водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", тобто до 30.11.2016 не є безумовною та достатньою підставою для автоматичного списання нарахованих неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, оскільки такому списанню обов'язково передує включення боржника за встановленою Законом процедурою до реєстру підприємству, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (далі -Реєстр).

Враховуючи, що заявником не було доведено його участь у процедурі врегулювання заборгованості у визначеному Законом порядку та відмови позивача у списанні спірних сум у встановленій Законом процедурі врегулювання заборгованості, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, судами попередніх інстанцій з посиланням на п.16 ч.1 ст. 39 та ч.2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції Закону від 03.11.2016) зазначено, що вказаним Законом передбачена можливість закінчення державним виконавцем виконавчого провадження за наявності списання заборгованості згідно з Законом без будь-якого процесуального документу, постановленого судом.

Разом з тим, колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними, з огляду на таке.

У п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2012 №6 "Про судове рішення" зазначено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З 30.11.2016 набрав чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії".

В преамбулі Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" зазначено, що цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (ст.2 Закону).

Статтею 1 Закону визначено, яка саме кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу за спожити природний газ підлягає врегулюванню.

В ч.1 ст. 3 Закону зазначено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопстачальні та теплогенеруючі організації включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №93 затверджено "Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром", яким визначені дані реєстру про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 1 січня 2016 р. заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року.

Згідно з 3 ст. 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, зазначеною нормою передбачено можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері теплопостачання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на суму заборгованості, так і у спосіб списання цих нарахувань.

При цьому, зі змісту ч.3 ст. 7 Закону вбачається, що право ненарахування та списання неустойки, інфляційних втрат та відсотків річних не ставиться у залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом. Виконання цієї норми також не потребує включення підприємства до Реєстру.

Вказана норма Закону є підставою для списання з відображенням у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності сум пені, інфляційних втрат і річних нарахованих на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії, та була погашена до 30.11.2016.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

У п. 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 зазначено, що ч. 4 ст. 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Отже, суди попередніх інстанцій встановивши, що стягнуті з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" інфляційні, 3% річних та пеня за рішенням суду у справі №15/5005/153/2012, були нараховані за прострочення виконання зобов'язань з оплати вартості отриманого у 2010 році природного газу для вироблення теплової енергії, і вказана заборгованість була частково у розмірі 17 462 899,93 грн погашена відповідачем до набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії", не врахували ч.3 ст. 7 цього Закону, належним чином не перевірили доводи заявника про наявність правових підстав для списання нарахованих інфляційних втрат, 3% річних та пені за фактичних обставин справи, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли до передчасного висновку про відсутність підстав для визнання наказу у справі №15/5005/153/2012 таким, що не підлягає виконанню відповідно до ст. 117 ГПК Україна.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 11110 ГПК України).

З урахуванням того, що судами попередніх інстанцій під час розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню було допущено норми матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваних судових рішень з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережа" задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2017 у справі №15/5005/153/2012 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Нєсвєтова Н.М.

Селіваненко В.П.