РІШЕННЯ

04 вересня 2017 року Справа №913/551/17

Провадження №14/913/551/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коріс «АМ», смт. Стеблів Черкаської області

до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 50000,00 євро, що еквівалентно 1470657 грн. 95 коп.

Суддя Лісовицький Є.А.

при секретарі Бережній Л.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 20.04.2017;

від відповідача: представник не прибув.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коріс «АМ» (далі позивач) звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (офіційна скорочена назва ПАТ «УКР/ІН/КОМ», далі - відповідач) кошти в сумі 50000,00 євро, що еквівалентно 1470657 грн. 95 коп.

Відповідач надіслав відзиви на позовну заяву в яких зазначив, що проти позову заперечує, вважає його безпідставним та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу в повному обсязі з наступних підстав:

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» надано визначення тимчасової адміністрації, згідно з якою, тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Так, 24.12.2015 Правлінням Національного банку України було прийнято постанову №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних».

24.12.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №239 від «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст. 36 вказаного Закону, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обовязків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 36 цього Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Таким чином, з 25.12.2015, ПАТ «УКРІНБАНК», правонаступником якого на сьогодні є Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», не мав законних підстав та повноважень для задоволення вимог позивача.

В подальшому, 22.03.2016 Правлінням НБУ на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» винесено постанову №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК».

Також, 22.03.2016 на підставі вказаної постанови НБУ, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий курєр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

У відповідності до ч. 5 ст. 45 вказаного Закону, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Також, відповідач зазначає, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 46 цього Закону, з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Закону, протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, керівники банку (якщо в банку не здійснювалася тимчасова адміністрація) забезпечують передачу бухгалтерської та іншої документації банку, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку Фонду/уповноваженій особі Фонду. У разі ухилення від виконання зазначених обовязків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Тобто, у відповідності до вимог Закону, саме на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб покладено обовязок по задоволенню вимог клієнтів банку.

Ст. 49 Закону визначено заходи з підготовки задоволення вимог кредиторів, відповідно до якої Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до ч. 8 ст. 49 названого Закону, вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Цивільного кодексу України, Вищим органом управління акціонерного товариства є загальні збори його акціонерів.

За рішенням загальних зборів акціонерів від 13.07.2016, що оформлене протоколом №1 позачергових загальних зборів акціонерів, назву Публічне акціонерне товариство «УКРІНБАНК» змінено на Публічне акціонерне товариство «УКРІНКОМ», відомості про це були внесені до Єдиного державного реєстру.

Крім того, рішенням загальних зборів акціонерів від 13.07.2016 змінено й види діяльності товариства: зокрема, виключено вид діяльності «діяльність комерційних банків, код КВЕД 64.19 «Інші види грошового посередництва» та визначено основним видом діяльності 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна».

Таким чином, ПАТ «УКРІНКОМ (правонаступник ПАТ «УКРІНБАНК») розпочав діяти лише з 13.07.2016, як юридична особа, діяльність якої не повязана із діяльністю комерційних банків.

Як зазначає відповідач, позивачем не надано жодного підтвердження факту та розміру наявної заборгованості саме на момент звернення з позовом до суду: так, витяги щодо поточної інформації по рахунку станом на 02.09.2015, сформовану 03.09.2015, на дату 03.09.2015, сформовану 04.09.2015. Натомість, жодної первинної бухгалтерської документації надано до суду не було, поточна інформація по рахунку не є первиною бухгалтерською документацією згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, п. 336 розділу 1 таблиці Переліку типових документів, затвердженою наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, до первинних документів, які фіксують факт виконання госпоперації та стали підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та податкових документах (касові, банківські документи, ордери, повідомлення банків і переказні вимоги, виписки банків, корінці квитанцій, банківських чекових книжок, наряди на роботу, акти про приймання, здавання і списання майна й матеріалів, квитанції і накладні з обліку товарно-матеріальних цінностей, рахунки-фактури, авансові звіти тощо). Довідки до вказаного переліку не належать.

Також відповідач зазначає, що позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку, а не переказ коштів, згідно умов договору. Таким чином, на думку відповідача, позивачем було обрано неналежний спосіб судового захисту.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

Крім того, відповідачем подані клопотання про припинення провадження у справі з тих підстав, що 18.02.2016 Господарським судом м. Києва у справі №910/31593/15 вже розглянуто питання щодо стягнення даних коштів та у позові частково відмовлено.

Позивач заперечує проти клопотань, оскільки змінились підстави позову.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Між акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (далі ПАТ «УКР/ІН/БАНК», ОСОБА_2), правонаступником якого є ПАТ «УКР/ІН/КОМ» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Коріс «AM» (далі - TOB «Коріс «AM», Клієнт) 25.01.2010 укладено Договір банківського рахунку №90140/01-10 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1 ОСОБА_2, Банк відкриває клієнту поточні рахунки №0001 в гривнях та здійснює їх обслуговування, відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішніх документів Банку.

За умовами п.2.3 ОСОБА_2 зобов'язується, зокрема: забезпечувати своєчасне зарахування коштів на рахунок клієнта; своєчасно здійснювати розрахункові операції за розрахунковими документами.

Договір укладений на шість місяців і набирає чинності з дня відкриття рахунку (п. 8.1 ОСОБА_2).

Відповідно до п.8.2. ОСОБА_2, строк дії ОСОБА_2 вважається продовженим ще на шість місяців у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про його припинення. Зазначена заява направляється за 20 днів до закінчення строку дії ОСОБА_2.

Сторона, що одержала пропозиції щодо дострокового розірвання ОСОБА_2 повинна відповісти другій стороні не пізніше 30 днів з дня відправлення пропозиції (п. 10.1 ОСОБА_2).

02 листопада 2013 року між ПАТ «УКР/ІН/БАНК» і TOB «Коріс «AM» укладено Договір про внесення змін та доповнень до ОСОБА_2 банківського рахунку №90140/01-10 від 25.01.2010, яким було змінено номер валютного рахунку на №0088.

TOB «Коріс «AM» подало ПАТ «УКР/ІН/БАНК» платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №12 від 21.09.2015, на перерахування 50000 євро, яке було одержано банком 24.09.2015.

Вказане платіжне доручення ПАТ «УКР/ІН/БАНК» не виконав, грошові кошти на визначений ТОВ «Коріс «AM» рахунок не перерахував.

ТОВ «Коріс «AM» неодноразово звертався до ПАТ «УКР/ІН/БАНК» з вимогами виконати платіжне доручення, закрити рахунок та розірвати Договір (від 19.10.2015 №445; від 28.10.2015 №457; від 18.11.2015 №496).

Проте ПАТ «УКР/ІН/БАНК», залишив вказані звернення без відповіді та належного реагування.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/31593/15 від 18.02.2016 Договір банківського рахунку №90140/01-10 від 25.01.2010, укладеного між ТОВ «Коріс «AM» та ПАТ «УКР/ІН/БАНК», правонаступником якого є ПАТ «УКР/ІН/КОМ» - розірвано.

Оскільки станом на момент винесення рішення від 18.02.2016 у справі №910/31593/15 ПАТ «УКР/ІН/БАНК» було запроваджено тимчасову адміністрацію, Господарським судом міста Києва було відмовлено в частині задоволення позову щодо стягнення з банку грошової коштів еквівалентом 50000 євро, тому як виконання операції з перерахування грошових коштів обмежується повноваженнями Банку, передбаченими пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКР/ІН/БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2015 №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКР/ІН/БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» на три місяці з 25 грудня 2015 року до 24 березня 2016 року включно.

22.03.2016 Національним банком України було прийнято постанову №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКР/ІН/БАНК», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 22.03.2016 №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКР/ІН/БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Акціонерами та вкладниками ПАТ «УКР/ІН/БАНК» було ініційовано адміністративні судові процеси (№826/1162/16 та №826/5325/16) щодо визнання протиправними та скасування вказаних постанов Національного банку України та рішень Фонду. Відповідними судовими рішеннями було визнано протиправними та скасовані вказані постанови Національного банку України та рішення Фонду.

Судові рішення в адміністративних справах №826/1162/16 та №826/5325/16 набрали законної сили.

За інформацією Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УКР/ІН/БАНК» ухвалені судові рішення в адміністративних справах №826/1162/16 та №826/5325/16, незважаючи на їх обов'язковість, не виконані, діяльність ПАТ «УКР/ІН/БАНК» в якості банківської установи не відновлена, оскільки чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не передбачені наслідки та порядок дій при скасуванні у судовому порядку постанов Національного банку України та рішень Фонду стосовно неплатоспроможного банку.

13.07.2016 були проведені реєстраційні дії відносно ПАТ «УКР/ІН/БАНК» внаслідок чого було замінено назву та керівника юридичної особи, змінено місце державної реєстрації та зареєстровано статут юридичної особи в новій редакції.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «УКР/ІН/БАНК» має назву ПАТ «УКР/ІН/КОМ», юридичною адресою товариства є: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 3-А.

ПАТ «УКР/ІН/КОМ» є правонаступником всіх прав та обов'язків ПАТ «Український інноваційний банк», видами діяльності товариства є: код КВЕД 64.99 «Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), код КВЕД 66.19 «Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення», код КВЕД 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний)», код КВЕД 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності й керування», код КВЕД 41.20 «Будівництво житлових і нежитлових будівель».

Позивач вирішив стягнути борг та звернувся з позовом у якому просить суд стягнути з відповідача кошти в сумі 50000 євро.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Частиною 3 статті 1068 Цивільного кодексу України визначено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За правилами ст. 8 Закону України від 05.04.2001 №2346-111 «Про платіжні системи і переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів, (п. 8.1)

Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки, (п. 8.2)

За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом, (п. 8.3)

Згідно ст. 342 Господарського кодексу України юридичні особи та громадяни-підприємці відкривають рахунки для зберігання грошових коштів і здійснення всіх видів банківських операцій у будь-яких банках України за своїм вибором і за згодою цих банків у порядку, встановленому Національним банком України. Порядок відкриття рахунків в установах банків, форми розрахунків та порядок їх здійснення визначаються законом про банки і банківську діяльність, іншими законами, а також нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до ст. 1075 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

ПАТ «УКР/ІН/БАНК», правонаступником якого є ПАТ «УКР/ІН/КОМ» не виконав розпорядження ТОВ «Коріс «AM», як клієнта банка, про перерахування з його рахунку грошових коштів в сумі 50000 євро на рахунок контрагента, чим порушив свої зобов'язання за договором банківського рахунку, норми ст. 1068 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про платіжні системи і переказ коштів в Україні та Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджену постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004.

Таким чином, TOB «Коріс «AM», після розірвання ОСОБА_2 банківського рахунку, маючи залишкові грошові кошти в сумі 50000 євро, позбавлений можливості ними володіти, користуватися та розпоряджатися, отже, порушується його право власності на гроші, як об'єкт цивільних прав.

Згідно ст.108 Цивільного кодексу України у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обовязки попередньої юридичної особи.

З огляду на викладене, Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (ПАТ «УКР/ІН/КОМ»), як правонаступник ПАТ «Український інноваційний банк», несе відповідальність перед кредиторами останнього.

Станом на сьогодні, ТОВ «Коріс «AM» не може захистити свої права через механізми, запроваджені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв'язку із скасуванням у судовому порядку постанов Правління Національного банку України про запровадження тимчасової адміністрації і ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк».

Клопотання про припинення провадження у справі, надані відповідачем, відхиляються з наступних підстав.

Згідно п. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

На момент розгляду справи №910/31593/15 на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24,12.2015 №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» на три місяці з 25 грудня 2015 року до 24 березня 2016 року включно.

Саме з цієї причини було відмовлено позивачу у стягненні 50000 євро, та роз'яснено позивачу про право заявити Фонду про свої вимоги до Банку на суму, яка наявна на банківських рахунках.

Проте, акціонерами та вкладниками ПАТ «УКР/ІН/БАНК» було ініційовано адміністративні судові процеси (№826/1162/16 та №826/5325/16) щодо визнання протиправними та скасування вказаних постанов Національного банку України та рішень Фонду. Відповідними судовими рішеннями було визнано протиправними та скасовані вказані постанови Національного банку України та рішення Фонду.

Судові рішення в адміністративних справах №826/1162/16 та №826/5325/16 набрали законної сили.

У зв'язку із скасуванням у судовому порядку постанов Правління Національного банку України про запровадження тимчасової адміністрації і ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк», позивач не може захистити свої права через механізми, запроваджені Законом України від 23.02.2012 №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тобто, на цей час змінилися підстави для стягнення 50000 євро, які залишилися після розірвання ОСОБА_2 банківського рахунку №90140/01-10 від 25.01.2010, укладеного між ПАТ «УКРІНБАНК», правонаступником якого є ПАТ «УКР/ІН/КОМ» і ТОВ «Коріс «АМ». Під час розгляду справи №910/31593/15 діяла тимчасова адміністрація в ПАТ «Український інноваційний банк» та він знаходився в стані ліквідації, а станом на момент подачі позову в цій справі - її дія припинена судовим рішенням, а також Договір банківського рахунку вже розірвано.

Отже змінились підстави позову, а тому припинити провадження у справі неможливо.

Також, відповідач безпідставно зазначає, що позивачем не надано жодного підтвердження факту та розміру наявної заборгованості саме на момент звернення з позовом до суду.

Позивачем разом із позовом в якості доказів наявної заборгованості додавались первинні бухгалтерські документи, які фіксують факти виконання банківських операцій, а саме:

- копія виписки Корсунь-Шевченківського відділення ПАТ «УКР/ІН/БАНК» від 02 вересня 2015 року по рахунку №0088 за період з 31.08.2015 по 02.09.2015 про те, що TOB «Коріс «AM» через систему клієнт-банк дав доручення про переведення з вказаного рахунку коштів в розмірі 30 000 євро на власний поточний рахунок (TRANSFER ТО OWN CURRENT ACCOUNT) в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»;

- копія виписки Корсунь-Шевченківського відділення ПАТ «УКР/ІН/БАНК» від 03 вересня 2015 року з інформацією по рахунку №0088 за період з 02.09.2015 по 03.09.2015, яка свідчить, що на зазначений рахунок 03 вересня 2015 року поступили грошові кошті на загальну суму 20041,64 євро;

- копія довідки з поточною інформацією по рахунку №0088 від 16.09.2015 за період з 03.09.2015 по 14.09.2015, яка свідчить, що з цього рахунку 14 вересня 2015 року були списані грошові кошті в розмірі 41,64 євро, та залишок коштів на рахунку склав 20000 євро;

- довідка з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» №072-08-01/482 від 24.04.2017 про те, що грошові кошти, в розмірі 30 000 євро на власний рахунок TOB «Kopiс «AM» за період з 02 вересня 2015 року по 24 вересня 2015 року не надходили.

Також, позивачем надано:

- довідку з Корсунь-Шевченківського відділення Смілянської ОДПІ ДФС України у Черкаській області про наявність розрахункових рахунків по ТОВ «Коріс «AM», зокрема, що на станом на вересень 2015 року рахунки були відкриті тільки в чотирьох банках:

1) в Черкаській філії ПАТ «УКР/ІН/БАНК»

2) ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»

3) ПАТ АБ «Укргазбанк»

4) ПАТ «ПУМБ»;

- довідку з відділення №2 ПАТ «Перший український міжнародний банк» в м. Черкаси №CR2-52/13 від 30.08.2017 про те, що грошові кошти, в розмірі 30000 євро на власний рахунок TOB «Kоріс «AM» за період з 02 вересня 2015 року по 24 вересня 2015 року не надходили;

- довідку з Черкаської обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» №5-153/23-142 від 31.08.2017 про те, що грошові кошти, в розмірі 30000 євро на власний рахунок TOB «Kopiс «AM» за період з 02 вересня 2015 року по 24 вересня 2015 року не надходили.

Таким чином, кошти в розмірі 30000 євро на жодний із власних рахунків ТОВ «Коріс «AM» за період з 02 вересня 2015 року по 24 вересня 2015 року так і не надійшли.

Отже, ці кошти (30000 євро) знаходились на транзитному рахунку №19193810 ПАТ «УКІНБАНК», та так і не надійшли на будь-який власний рахунок TOB «Коріс «AM».

Таким чином, коли ПАТ «УКРІНБАНК» отримав платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №12 від 21.09.2015, на перерахування 50000 євро, на вказаному рахунку були наявні грошові кошті в сумі 50000.

Також відповідач у відзиві зазначає, що позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку, а не переказ коштів, згідно умов договору. Таким чином, на думку відповідача, позивачем було обрано неналежний спосіб судового захисту.

Оскільки Договір банківського рахунку №90140/01-10 від 25.01.2010 вже розірваний судовим рішенням у справі №910/31593/15, то відсутні підстави звертатись до суду з вимогою зобов'язати відповідача виконати умови вже розірваного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Оскільки відповідач залишив претензію позивача про повернення залишку на рахунку без задоволення, суд дійшов висновку, що позивач вірно обрав спосіб судового захисту порушеного права, саме про стягнення залишку грошових коштів з відповідача.

За таких підстав позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коріс «АМ» до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про стягнення 50000,00 євро задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (юридична адреса: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А, ідентифікаційний код 05839888) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коріс «АМ» (юридична адреса: 19451, Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, смт. Стеблів, вул. Чіковані, буд. 26, ідентифікаційний код 33827909) грошові кошти в сумі 50000,00 євро та судовий збір в сумі 22059 грн. 87 коп. Видати наказ позивачу.

У судовому засіданні 04.09.2017 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 08 вересня 2017 року.

Суддя Є.А. Лісовицький