ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 р. Справа № 917/1274/17

за позовом Гадяцького районного центру зайнятості, 37300, м.Гадяч, вул.Шевченка, 1-а

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, 36014, м.Полтава, вул.Пушкіна, 82

про стягнення 10786,98 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1В, довіреність № 349 від 06.07.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 10/115/26-2016 від 18.11.2016р

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача шкоди у вигляді 10786,98 грн. допомоги по безробіттю, отриманої гр.ОСОБА_3 з 22.07.2016р. по 10.10.2016р.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

22.07.2016 р. гр. ОСОБА_3 був зареєстрований в Гадяцькому районному центрі зайнятості як такий, що шукає роботу. 26 липня 2016 року йому було надано статус безробітного ( Наказ № НТ 160726), з 29.07.16 року призначено допомогу по безробіттю ( Наказ Гадяцького районного центру зайнятості № НТ 160729). Допомога по безробіттю Відповідачу нараховувалась відповідно до п. п. 1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

30.01.2017 р. було припинено реєстрацію гр. ОСОБА_3 як безробітного у зв'язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п. 1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили відповідно до пп. 2 п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», пп.2 п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та пп.2 п.1 ч. 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, утому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності.

30.01.2017 р. Гадяцький районний центр зайнятості отримав рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 року про поновлення гр. ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 08.07.2016 року.

Також 27.01.2017 р. гр. ОСОБА_3 надав Гадяцькому РЦЗ витяг з Наказу ГУ НП в Полтавській області № 2о/с від 06.01.2017 р. про поновлення майора поліції ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 08.07.2016 року.

У період перебування на обліку в Гадяцькому районному центрі зайнятості з 22.07.2016 р. по 23.11.2017 р. гр. ОСОБА_3 отримав допомогу по безробіттю в сумі 10786.98 грн. ( десять тисяч сімсот вісімдесят шість грн. 98 коп.) за період з 29.07.16 р. по 10.10.16р.

Позивач вказує, що допомога по безробіттю, отримана гр. ОСОБА_3 під час перебування на обліку в центрі зайнятості у період з 22.07.2016р. по 10.10.2016 р. підлягає поверненню Головним управлянням Національної поліції в Полтавській області.

В обгрунтування вказаного позивач посилається на ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», згідно з якою із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Наказом Гадяцького районного центру зайнятості від 30.01.2017 р. № 10 було прийняте рішення про повернення коштів Головним управлянням Національної поліції в Полтавській області, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_3 у розмірі 10786.98 грн.

Вказане рішення про повернення коштів разом з наказом № 10 від 30.01.2017р. було направлено Відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке отримано Гадяцьким районним центром зайнятості 06.02.2017 р.

За твердженням позивача, яке не спростоване відповідачем, станом на 31.03.2017 р. кошти на рахунок Гадяцького РЦЗ не надходили.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача шкоди у вигляді 10786,98 грн. допомоги по безробіттю.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки позивачем заявлені вимоги щодо відшкодування шкоди, без вимоги щодо вирішення публічно-правового спору, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. При цьому судом враховується правова позиція, викладена в постанові Верховного суду України від 18.06.2013р. № 21- 204а13.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Фактично підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. При цьому, для виникнення зобовязання з відшкодування шкоди необхідна наявність сукупності умов, які формують склад правопорушення, що є підставою для цивільно-правової відповідальності, а саме: шкоди, протиправної поведінки, причинного звязку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Як встановлено судом, поновлення звільненого відповідачем поновлення гр. ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 08.07.2016 року відбулось за постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 року по справі №816/1256/16, про що видано наказ ГУ НП в Полтавській області № 2о/с від 06.01.2017 р.

У період перебування на обліку в Гадяцькому районному центрі зайнятості з 22.07.2016 р. по 23.11.2017 р. гр. ОСОБА_3 отримав допомогу по безробіттю в сумі 10786.98 грн. ( десять тисяч сімсот вісімдесят шість грн. 98 коп.) за період з 29.07.16 р. по 10.10.16р.

Таким чином понесені позивачем витрати складають 10786.98 грн.

На час розгляду справи доказів перерахування коштів в сумі 10786.98 грн. на користь позивача відповідачем не надано.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Матеріалами справи доведено суму виплаченого забезпечення у розмірі 1765,77 грн., правомірність звернення позивача з позовом до суду, правомірність та обґрунтованість Законом заявлених вимог. За таких обставин з відповідача підлягає до стягнення 10786.98 грн. допомоги по безробіттю виплаченої гр. ОСОБА_3.

Судовий збір у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління національної поліції в Полтавській області, (36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83; ідентифікаційний код 40108630) на користь Гадяцького районного центру зайнятості (37300, м.Гадяч, вул.Шевченка, 1-а, ) грошові кошти в розмірі 10786,98 грн. на відшкодування понесених збитків.

3. Стягнути з Головного управління національної поліції в Полтавській області, (36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83; ідентифікаційний код 40108630) в дохід Державного бюджету України (рахунок УДКСУ у м. Полтаві, р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, , код платежу 22030101) 1600,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.09.2017р.

Суддя Киричук О.А.