КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" вересня 2017 р. Справа №910/12463/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Мартюк А.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконо ЛТД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.08.2017

у справі № 910/12463/17 (головуючий суддя: Трофименко Т.Ю.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконо ЛТД"

про відшкодування вартості втраченого вантажу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2017 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконо ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА" - 23 465,03 грн. вартості втраченого вантажу та 1 600 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Еконо ЛТД" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю і прийняти нове рішення. Також скаржник просить поновити строк оскарження.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Правові засади сплати судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 01.09.2015 (з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.15 № 484-УІІІ).

Пленум Вищого господарського суду України у Постанові №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначив, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" платникам судового збору дозволяється використовувати більш зручний спосіб сплати судового збору, у тому числі через онлайн системи, банкомати для приймання платежів, інтернет-банкінг, тощо.

За допомогою програмного забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП "Д-3" та КП "Діловодство спеціалізованого суду" забезпечується централізоване отримання виписок з Державної казначейської служби України (ДКСУ) в електронному вигляді, автоматичне поєднання відомостей про сплачений судовий збір при реєстрації платіжного документа в суді за наявності виписки з ДКСУ або автоматичне приєднання таких відомостей при надходженні відомостей від ДКСУ про зарахування судового збору, що надійшли після реєстрації платіжного документа в АСДС.

Згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір" зі змінами та доповненнями, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

До апеляційної скарги відповідачем додано незасвідчену копію квитанції №0.0.83938998.1 від 31.08.2017 про сплату судового збору в сумі 1760 грн.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів, у тому числі квитанцій.

Згідно п. 3.8 Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного документа заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. При цьому, платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Дослідивши вказану квитанцію, колегія суддів встановила, що у полі розрахункового документа "Призначення платежу" вказано наступне: "*;101;24091562; Судовий збір за позовом ТОВ ЕКОНО ЛТД /Київський апеляційний господарський суд/". Однак, позивачем по даній справі є ТОВ "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА".

Таким чином, підтвердити зарахування коштів, сплачених скаржником ТОВ "Еконо ЛТД" до спеціального фонду Державного бюджету України, за допомогою КП "Діловодство спеціалізованого суду" Київського апеляційного господарського суду не можливо, оскільки система не містить відповідних відомостей про їх надходження.

З урахуванням вищевикладеного, копія квитанції №0.0.83938998.1 від 31.08.2017 не є належним та допустимим доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги по даній справі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника, що належними доказами підтвердження сплати ним судового збору в такому випадку може бути довідка органу Державної казначейської служби України про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" від 05.03.2009 №270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до абз. 3 п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів. Доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги; таким доказом може бути й засвідчений належним чином витяг з відповідного реєстру.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником в якості доказу надіслання копії апеляційної скарги позивачу, додано лише незасвідчену ксерокопію Фіскального чеку від 31.08.16 № 2292. Незасвідчена ксерокопія даного Фіскального чеку не може бути прийнята судовою колегією як доказ, що підтверджує надіслання копії апеляційної скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам) та документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Окрім цього, в порушення статей 93, 94 ГПК України скаржником у апеляційній скарзі не зазначено причин пропуску строку подання апеляційної скарги, а прохальна частина скарги не містить вимог скаржника щодо того, яке рішення він просить прийняти за результатами розгляду скарги.

Водночас, судова колегія зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Оскільки апеляційна скарга підлягає поверненню, клопотання скаржника про поновлення строку оскарження не розглядається.

Керуючись ст. 86, п.п. 2, 3 ч.1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконо ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.08.2017 у справі № 910/12463/17 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

2. Матеріали справи № 910/12463/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

А.І. Мартюк