РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017Справа №910/10122/17

За позовом Державного підприємства «Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська енерго компанія»

про стягнення 1568660,84 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Сураєв К.Ю., Зорін Р.О. (представники за довіреностями);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми заборгованості та санкцій за договором поставки товарів № 481/502 від 31.10.2016 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань повернути попередню оплату непоставленого товару.

Відповідач відзиву на позов не подав, представників у засідання не направив, та натомість подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю направити у засідання повноважного представника.

Розглянувши мотиви клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи суд зазначає, що Відповідач, як учасник судового процесу не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого іншого представника згідно з ч.ч. 1 - 5 ст. 28 ГПК України, наприклад з числа осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами, оскільки про призначення судових засідань Відповідач повідомлявся заздалегідь та належним чином - ухвали надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні (п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18).

Втім у клопотанні Відповідач неможливості заміни представника і неможливості розгляду справи без участі представника не обґрунтував та не довів.

Суд також приймає до уваги, що явка представників сторін у судові засідання обов'язковою не визнавалась, та Відповідачем не обґрунтовано підстав необхідності прийняття його представником особистої участі в судовому засіданні.

Крім того, Відповідач не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) надати, якщо вважав за потрібне, відзив та/або будь-які додаткові пояснення та/або докази заздалегідь до судового засідання в письмовому вигляді через канцелярію суду, направити поштою, кур'єром тощо, оскільки ухвали суду ним отримувалися заздалегідь до судових засідань.

Відтак, з огляду на все вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, і також закінчується встановлений ст. 69 ГПК України строк розгляду спору з урахуванням його продовження, тому у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи суд відмовляє.

Враховуючи описані вище обставини та відхилення клопотання Відповідача судом не встановлено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні, тому відповідно до статті 75 ГПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 31.10.2016 між Позивачем, як покупцем, та Відповідачем, як продавцем, Договору № 481/502, з урахуванням додаткової угоди №1 від 16.11.2016 та специфікацій до них (далі разом - Договір), сторонами було погоджено поставку товарів на загальну суму 5049754,92 грн., та Позивач у відповідності до п. 2.3 Договору перерахував Відповідачу 5036191,50 грн. передплати за платіжними дорученнями №4101 від 09.11.2016 та №4318 від 17.11.2016.

Доказів поставки товару за Договором після отримання передплати у встановлений його пунктом 3.1 строк матеріали справи не містять.

Листом від 21.11.2016 Відповідач повідомив Позивача про неможливість поставки товарів у строк та запропонував переглянути строки поставки продукції.

Доказів, що сторонами було погоджено нові строки поставки, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 6.5 Договору, при порушенні строку поставки товару продавець сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми не поставленого товару за кожний календарний день прострочення. При передоплаті й у випадку порушення строків поставки товару покупець має право вимагати повернення перерахованої суми. Продавець зобов'язаний перерахувати гроші в 10-ти денний строк з моменту пред'явлення вимоги про повернення інакше продавець зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,5% від вимагаємої суми за кожний календарний день прострочення.

Листом від 22.11.2016 №1176/1-124, залученим до справи, Позивач у відповідності до п. 6.5 Договору у зв'язку з не поставкою товару у встановлений Договором строк вимагав повернення передплати, проте Відповідачем дану вимогу у 10ти денний строк за п. 6.5 Договору виконано не було, відтак прострочення повернення передплати наступило з 03.12.2016.

У подальшому, за пропозицією Відповідача (лист від 30.11.2016) сторонами відповідно до ст. 601 ЦК України було зараховано зустрічні однорідні вимоги на суму 3476191,50 грн. шляхом підписання протоколу про зарахування зустрічних однорідних вимог. Також Позивач у позові заявляє про погашення ще 200000 грн. заборгованості.

Доказів погашення або повернення решти суми передплати у розмірі 1360000 грн. матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, враховуючи вищенаведене, згідно зі статтями 525, 526, 693 ЦК України, ст. 193 ГК України вимоги про стягнення 1360000 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України за прострочення повернення попередньої оплати;

- пені на підставі п. 6.5 Договору, ст.ст. 546, 549 ЦК України, та з урахуванням обмеження розміру пені, встановленого Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Розрахунок втрат від інфляції, 3% річних та пені, доданий до позову, судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 68069,72 грн. інфляційних втрат, 126874,96 грн. пені та 13716,16 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими та задовольняються.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача. Позаяк клопотання про повернення суми переплати судового збору Позивачем не заявлялось, то наразі це питання не вирішується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська енерго компанія» (м. Київ, вул. Мечникова, 2, БЦ «Парус»; ідентифікаційний код 37403140) на користь Державного підприємства «Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (м. Дніпро, вул. Криворізька, 1; ідентифікаційний код 14308 (один мільйон триста шістдесят тисяч) грн. заборгованості, 68069 (шістдесят вісім тисяч шістдесят дев'ять) грн. 72 коп. інфляційних втрат, 126874 (сто двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 96 коп. пені. 13716 (тринадцять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 16 коп. 3% річних, а також 23529 (двадцять три тисячі п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 91 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.09.2017

Суддя Сташків Р.Б.