ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" вересня 2017 р. Справа № 911/2674/17

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заявуКомпанії «ХIAOMI H. K. Limited»
провжиття запобіжних заходів
до осіб, щодо яких просять вжити запобіжні заходи1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» 2. Київської митниці Державної фіскальної служби України
за участю представників:

заявника:ОСОБА_1 дов. від 25.05.2017
осіб, щодо яких просять вжити запобіжні заходи:ОСОБА_2- дов. від 19.05.2017 ОСОБА_3 дов. від 22.12.2016
встановив:

До господарського суду Київської області звернулась Компанія «ХIAOMI H. K. Limited» з заявою про вжиття запобіжних заходів до осіб, щодо яких просять вжити запобіжні заходи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес», Київської митниці Державної фіскальної служби України, в якій заявник просить суд:

- накласти арешт на товари «смартфони Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb» - 100 шт, заявлених імпортером Товариством з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017, до моменту розгляду справи по суті;

- заборонити Київській митниці ДФС України здійснювати митне оформлення товарів «смартфони Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb» - 100 шт, заявлених імпортером Товариством з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017, до моменту розгляду справи по суті.

Обґрунтовуючи подану заяву про вжиття запобіжних заходів представник заявника вказує на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» належних йому прав інтелектуальної власності на торгівельні марки «Xiaomi» (свідоцтво № 1177611), «Mi» (свідоцтво № 1173649), «RedMi» (свідоцтво № 1213534), яке полягає в імпорті без дозволу заявника ТОВ «Ен-Ай-Ес» товарів - смартфонів Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb в кількості 100 шт, на яких містяться позначення зазначених торгівельних марок, в звязку з чим на думку заявника вказаний товар має ознаки контрафактного.

Присутній в судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес», подав до суду заперечення на заяву, які зводяться до того, що вимоги заявника є безпідставними, позаяк, законний власник торгівельних марок «Xiaomi», «Mi», «RedMi» Компанія «ХIAOMI INC.» не укладала з заявником жодних договорів про передачу прав на вказані торгівельні марки та не надавала йому відповідних повноважень на представництво її інтересів, зокрема, щодо захисту прав на вказані обєкти інтелектуальної власності.

Присутній в судовому засіданні представник Київської митниці Державної фіскальної служби України заперечив щодо задоволення заяви про вжиття запобіжних заходів та надав суду документи відносно митного оформлення зазначеного товару.

Розглянувши подану заяву, додані до неї матеріали та інші матеріали, заслухавши пояснення представників заявника та осіб щодо яких просять вжити запобіжні заходи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 399 Митного кодексу України у разі якщо орган доходів і зборів на підставі даних митного реєстру обєктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, виявляє ознаки порушення прав інтелектуальної власності щодо товарів, предявлених до митного контролю та митного оформлення, їх митне оформлення призупиняється, а товари підлягають розміщенню на складі цього органу.

Частиною 2 ст. 399 Митного кодексу України встановлено, що рішення про призупинення митного оформлення товарів на строк до 10 робочих днів і в разі необхідності продовження цього строку не більш як на 10 робочих днів приймає керівник органу доходів і зборів або особа, яка виконує його обовязки.

У разі якщо протягом перших 10 робочих днів після отримання повідомлення про призупинення митного оформлення товарів правовласник письмово не поінформує орган доходів і зборів, що призупинив митне оформлення таких товарів, про звернення до суду з метою забезпечення захисту прав інтелектуальної власності або не звернеться до такого органу доходів і зборів з письмовим вмотивованим клопотанням про продовження строку призупинення митного оформлення, то за відсутності ознак порушення митних правил товари, митне оформлення яких було призупинено, підлягають митному оформленню в установленому порядку (ч. 7 ст. 399 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно з ст. 43-2 ГПК України запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Положеннями п. 8 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 № 12 визначено, що перелік запобіжних заходів установлено статтею 43-2 ГПК України. З урахуванням змісту статті 399 Митного кодексу України господарський суд може вживати такий запобіжний захід, як заборона митному органові вчиняти дії щодо митного оформлення товару до розгляду по суті справи про порушення права інтелектуальної власності.

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК України; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1 ГПК України; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб (п. 15 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 № 12).

Відповідно до п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» від 20.04.2007 N 01-8/251 заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, у тому числі доказів у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо).

Як зазначає заявник, з листа Київської митниці ДФС України від 22.08.2017 йому стало відомо, що митним органом відповідно до ст. 399 Митного кодексу України призупинено митне оформлення на десять робочих днів товарів «смартфони Хіаоmi RedMi 4 2/16 Gb» - 100 шт, заявлених імпортером Товариством з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017, що мають ознаки зображення зазначених торгівельних марок, занесених до митного реєстру обєктів прав інтелектуальної власності з 23.02.2017 за № 3360, 3361, 3362.

Заявник стверджуючи, що він є законним правовласником прав інтелектуальної власності на торгівельні марки «Xiaomi» (номер міжнародної реєстрації 1177611), «Mi» (номер міжнародної реєстрації 1173649), «RedMi» (номер міжнародної реєстрації 1213534), зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» без його дозволу здійснюється імпорт товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017, на яких містяться зображення перелічених торгівельних марок, в звязку з чим на його переконання вказаний товар має ознаки контрафактного та просить суд за вказаних обставин вжити перелічені запобіжні заходи.

Відповідно до відомостей, які містяться на офіційному сайті Всесвітньої організації інтелектуальної власності, власником торгівельних марок «Xiaomi» (номер міжнародної реєстрації 1177611), «Mi» (номер міжнародної реєстрації 1173649), «RedMi» (номер міжнародної реєстрації 1213534) є Компанія Xiaomi Inc.

В якості доказу, який підтверджує права інтелектуальної власності заявника - Компанії «ХIAOMI H. K. Limited» на торгівельні марки «Xiaomi» (номер міжнародної реєстрації 1177611), «Mi» (номер міжнародної реєстрації 1173649), «RedMi» (номер міжнародної реєстрації 1213534), він надав суду копію заяви від 30.11.2016, яка містить інформацію щодо юридичних адрес, адрес місцезнаходження, номерів та дат реєстрації компаній Xiaomi Inc. (у колишньому відома, як Вeijing Xiaomi Teсhnology Co Ltd) та Xiaomi H.K.Limited. Крім того, в заяві зазначено, що Компанія Xiaomi Inc. повністю підконтрольна Компанії Xiaomi H.K.Limited, та Компанія Xiaomi H.K.Limited має всі законні права для використання та надання дозволів щодо торгових марок, які зареєстровані Компанією Xiaomi Inc.

В підтвердження контрафактності зазначеного товару заявник подав до суду копію листа Компанії «ХIAOMI H. K. Limited» від 17.07.2017 в якому зазначено, що Компанія «ХIAOMI H. K. Limited» безпосередньо не продавала та не постачала Товариству з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» жодних моделей «Хіаоmi Mi 3 16 Gb, 4с 2/16 Gb, 4с 3/32 Gb, 4s 3/64 Gb, 5 4/128 Gb, 5s Plus 6/128», «Хіаоmi RedMi Note 2 32 Gb, Хіаоmi RedMi 2, Хіаоmi RedMi 3, Хіаоmi RedMi 3s 2/16 Gb, Хіаоmi RedMi 3s 3/32 Gb», «Хіаоmi Мі Pad 2».

Посилаючись на вищевказані обставини та зазначаючи в якості доказів, які їх підтверджують, зокрема, перелічені заяву та лист, заявник стверджує про порушення його прав на вказані обєкти інтелектуальної власності.

Відповідно до ст. 494 Цивільного кодексу України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Згідно з ч. 1 ст. 495 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною 2 названої норми встановлено, що майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами для виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 426 Цивільного кодексу України способи використання об'єкта права інтелектуальної власності визначаються цим Кодексом та іншим законом. Особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до ст. 427 Цивільного кодексу України майнові права інтелектуальної власності можуть бути передані відповідно до закону повністю або частково іншій особі. Умови передання майнових прав інтелектуальної власності можуть бути визначені договором, який укладається відповідно до цього Кодексу та іншого закону.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору. Власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору. Договір про передачу права власності на знак і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами.

З огляду на вказані положення законодавства в сфері інтелектуальної власності заява від 30.11.2016, яка містить інформацію, що Компанія Xiaomi Inc. повністю підконтрольна Компанії Xiaomi H.K.Limited, та Компанія Xiaomi H.K.Limited має всі законні права для використання та надання дозволів щодо торгових марок, які зареєстровані Компанією Xiaomi Inc, та на яку заявник посилається в якості доказу, який підтверджує його права інтелектуальної власності на торгівельні марки «Xiaomi» (номер міжнародної реєстрації 1177611), «Mi» (номер міжнародної реєстрації 1173649), «RedMi» (номер міжнародної реєстрації 1213534) не є належним та допустимим доказом, в розумінні ст. 33 ГПК України, який підтверджує права заявника на вказані обєкти інтелектуальної власності, оскільки майнові права інтелектуальної власності можуть бути передані за договором про передачу права власності на знак чи ліцензійним договором, які вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами. Доказів укладання зазначеного правочину за яким заявнику - Компанії «ХIAOMI H. K. Limited» передані права на зазначені торгівельні марки суду не надано.

Крім того, вказана заява підписана від імені компаній Xiaomi Inc. та Xiaomi H.K.Limited без зазначення осіб підписантів та їх посад, а відтак неможливо встановити осіб та їх повноваження під час складання та засвідчення підписами зазначеної заяви.

Судом досліджено лист Компанії «ХIAOMI H. K. Limited» від 17.07.2017, в якому зазначено, що Компанія «ХIAOMI H. K. Limited» безпосередньо не продавала та не постачала Товариству з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» жодних моделей «Хіаоmi Mi 3 16 Gb, 4с 2/16 Gb, 4с 3/32 Gb, 4s 3/64 Gb, 5 4/128 Gb, 5s Plus 6/128», «Хіаоmi RedMi Note 2 32 Gb, Хіаоmi RedMi 2, Хіаоmi RedMi 3, Хіаоmi RedMi 3s 2/16 Gb, Хіаоmi RedMi 3s 3/32 Gb», «Хіаоmi Мі Pad 2», та на який заявник посилається в підтвердження своїх тверджень щодо контрафактності товарів заявлених імпортером - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017.

Відповідно до п. 17 ст. 4 Митного кодексу України контрафактні товари - товари, що містять об'єкти права інтелектуальної власності, ввезення яких на митну територію України або вивезення з цієї території є порушенням прав інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

За наслідками дослідження листа Компанії «ХIAOMI H. K. Limited» від 17.07.2017 встановлено, що в переліку товарів, який міститься в листі відсутній товар який був переданий імпортером - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ен-Ай-Ес» до митного оформлення за митною декларацією № UA 125100/2017/320787 від 21.08.2017. Також лист датований 17.07.2017, передує більш ніж на один місяць даті початку митного оформлення - 21.08.2017, що не виключає можливості придбання декларантом спірного товару після 17.07.2017. Крім того, заявник не надав доказів того, що Компанія «ХIAOMI H. K. Limited» є єдиним законним продавцем спірного товару.

З огляду на зазначене, враховуючи недоведеність заявником прав на вказані обєкти інтелектуальної власності суд відхиляє та не приймає до уваги при вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів твердження заявника щодо контрафактності спірного товару, позаяк такі твердження є непідтверджені належними та допустимими доказами.

За таких обставин, заявник - Компанія «ХIAOMI H. K. Limited» не довів порушення його прав, за захистом яких він звернувся до суду з зазначеною заявою.

Враховуючи те, що заявник не довів належними та допустимими доказами тих обставин, з якими закон пов'язує можливість вжиття запобіжних заходів, суд дійшов висновку про недоведеність вимог щодо застосування запобіжних заходів та відсутність підстав встановлених ст. 43-1 ГПК України для застосування заявлених заявником запобіжних заходів.

З огляду на зазначене суд відмовляє в задоволенні поданої заяви про вжиття запобіжних заходів.

Керуючись ст.ст. 43-1, 43-4, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Суддя Ю.В. Подоляк