Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

14.09.2017 року Справа № 927/817/17

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдхім», вул. Олени Пчілки,5, офіс 244, м. Київ, 02068.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина», вул. І. Мазепи, 100, м. Чернігів, 14001.

Предмет спору: про стягнення 1187920,62 грн.

Суддя Федоренко Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1- директор.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 18.05.2017 р. №748.

СУТЬ СПОРУ:

Рішення прийняте після оголошеної у судовому засіданні перерви на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованість 1187920,62 грн., з яких 1176637,80 грн. сума коштів, які підлягають поверненню відповідачем за непоставку товару та 11282,82 грн. сума пені за несвоєчасну поставку товару за договором поставки № 378 від 23.05.2017 року.

13.09.2017року в судовому засіданні відповідачем надано відзив на позов № 1153 від 12.09.2017року в якому повідомляє, що не заперечує факту не повернення грошових коштів позивачу, проте просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Чернігівської області по справі № 927/817/17 на 4 місяці з погашенням заборгованості рівними частинами в сумі 250000,00 грн. щомісяця починаючи з вересня місяця 2017року. Розстрочення виконання рішення відповідач обґрунтовує тим, що розмір заборгованості перед відповідачем його контрагентів значно перевищує розмір заборгованості відповідача перед позивачем; відповідач має здійснити остаточне погашення заборгованості в сумі 6000000,00 грн. в строк до 29 вересня 2017року за укладеним між відповідачем та ПАТ „БАНК АЛЬЯНС договором кредиту в формі овердрафт № 2119-О/02 від 05.10.2016року. Також відповідач зазначає, що відмова суду від розстрочки виконання майбутнього рішення суду може призвести до негативних наслідків, зокрема, банкрутства відповідача і як наслідок, не надходження до Державного бюджету податків та зборів.

Позивач у відзиві на заяву про надання розстрочки № 105 від 14.09.2017року просить суд відмовити відповідачу в задоволенні заяви про надання розстрочки виконання судового рішення.

Представник позивача в судовому засіданні 14.09.2017року надав суду заяву від 14.09.2017року, в якій просить суд у звязку з частковою оплатою суми боргу відповідачем зменшити суму боргу до 967818,85 грн., з яких 17818,85 грн. судовий збір, 950000,00 грн. заборгованість згідно договору поставки № 378 від 23.05.2017року та сума пені. До заяви додані копія платіжного доручення № 131 від 12.09.2017року про сплату відповідачем на користь позивача 187920,62 грн. з призначенням платежу „часткове повернення попередньої оплати за товар згідно договору № 378 від 23.05.2017року, Специфікація № 1 від 23.05.2017року та копія виписки банку АТ „Прокредит банк від 13.09.2017року про оплату відповідачем на користь позивача 50000,00 грн. з призначенням платежу „часткове повернення попередньої оплати за товар згідно договору № 378 від 23.05.2017року, Специфікація №1 від 23.05.2017року.

Заяву подано у відповідності до ст.22 ГПК України, її підписано повноважним представником позивача - директором ТОВ „Трейдхім ОСОБА_1, заявою не порушуються права та охоронювані законом інтереси сторін, а тому вказана заява прийнята судом до розгляду. Спір вирішується з урахуванням вказаної заяви.

Наявність чи відсутність підстав для стягнення з відповідача заявлених до стягнення сум стали причиною виникнення спору.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

23.05.2017року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Український торгівельний дім „Белшина, (надалі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Трейдхім (надалі покупець) укладено договір поставки № 378, (далі Договір).

У відповідності до п.1.1 вказаного Договору постачальник зобовязується поставити та передати у власність покупця товар, окремими партіями, відповідно до замовлення покупця надалі іменується „товар, а покупець зобовязується прийняти та оплати товар.

Згідно п. 2.1 Договору асортимент, найменування, одиниці виміру, кількість, ціна та загальна вартість товару, що є предметом поставки за цим договором, визначаються у відповідному замовленні покупця та бухгалтерських документах постачальника: рахунку-фактурі, видаткових накладних, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні статті 266 Господарського кодексу України, та є невідємною частиною цього Договору.

У відповідності до п. 5.1 Договору поставка товару здійснюється постачальником протягом 15 робочих днів від дати попередньої 100% оплати на умовах: склад постачальника за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Щорса, 78, якщо інше не погоджено сторонами.

23.05.2017року між позивачем і відповідачем було підписано Специфікацію № 1 до договору поставки № 378 від 23.05.2017року, далі Специфікація № 1.

Згідно п. 1 Специфікації № 1 постачальник зобовязався передати у власність покупця, а покупець зобовязався оплатити і прийняти у власність товар, загальна вартість якого становить 1176637,80 грн.

Згідно п. 3 Специфікації № 1 умови оплати: 100% предоплата.

На виконання своїх зобовязань за Договором позивач платіжним дорученням № 433 від 26.05.2017року перерахував відповідачу 1176637,80 грн.

Згідно п. 4 Специфікації № 1 умови поставки: поставка товару здійснюється постачальником протягом 20 робочих днів з дати 100% предоплати.

У відповідності до п. 5 Специфікації № 1 у випадку недотримання строків поставки товару, постачальник зобовязується здійснити повернення грошових коштів покупцю в строк 20 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги покупця.

Згідно п. 7 Специфікації 1 у випадку наявності протиріч між договором і цією Специфікацією №1 більшу юридичну силу має текст цієї Специфікації № 1.

В обумовлені сторонами строки, за договором поставки № 378 від 23.05.2017року та Специфікації № 1 до нього, відповідач поставку товару позивачу не здійснив.

Листом № 95 від 12.07.2017року позивач вимагав від відповідача повернення грошових коштів в сумі 1176637,80 грн. в звязку з невиконанням відповідачем умов договору поставки № 378 від 23.05.2017року.

Вказану вимогу отримано відповідачем 17.07.2017, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20).

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 та 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач у заяві від 14.09.2017року зменшив розмір позовних вимог до 938717,18 грн. в звязку з частковим поверненням відповідачем грошових коштів відповідачу за договором поставки № 378 від 23.05.2017року. Часткове повернення відповідачем коштів підтверджується копією платіжного доручення № 131 від 12.09.2017року про сплату відповідачем на користь позивача 187920,62 грн. з призначенням платежу „часткове повернення попередньої оплати за товар згідно договору № 378 від 23.05.2017року, Специфікація № 1 від 23.05.2017року та копією виписки банку АТ „Прокредит банк від 13.09.2017року про оплату відповідачем на користь позивача 50000,00 грн. з призначенням платежу „часткове повернення попередньої оплати за товар згідно договору № 378 від 23.05.2017року, Специфікація №1 від 23.05.2017року.

Оскільки відповідачем не надано доказів про повернення в установлені договором строки 938717,18 грн. отриманої попередньої оплати за товар, поставку якого не було здійснено, вимоги про стягнення вказаної суми є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Пунктом 8.4 Договору сторони передбачили, що у разі порушення постачальником строків поставки товару останній сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, але не більше 5% від суми несвоєчасно поставленого товару.

Позивачем нараховано пеню за період з 28.06.2017 р. по 12.07.2017 р. в сумі 11282,82 грн. Перевіривши розрахунок пені, суд доходить висновку, що пеню розраховано вірно, з урахуванням вимог Договору та чинного законодавства.

Таким чином, позов підлягає повному задоволенню з покладенням судових витрат на відповідача з вини якого виник спір.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Як розяснено у п.7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Обгрунтовуючи заяву про надання розстрочки відповідач посилається на те, що розмір заборгованості перед ним його контрагентів значно перевищує розмір боргу відповідача перед позивачем; відмова суду від розстрочки може призвести до негативних та незворотних наслідків, зокрема банкрутства відповідача; виконанням відповідачем зобовязань за договорами з АТ «Укрексімбанк» (кредитний договір №7616УІ від 15.09.2016 р. за яким відповідачем платіжним дорученням №29 від 11.09.2017 р. сплачено 9999531,49 грн.), з ПАТ «Банк Альянс» (договір №2119-О/02 від 05.10.2016 р. за яким відповідачем було сплачено 5491008,65 в строк до 04.08.2016р., 5500000 в строк до 05.09.2017 р., і в строк до 29.09.2017 р. відповідач має здійснити остаточне погашення заборгованості в сумі 6000000 грн.

Докази про наявність вказаних вище обставин додані відповідачем до заяви про подання доказів від 12.09.2017 р. (а.с.43-98).

Крім того, у заяві про подання доказів від 14.09.2017 р. відповідач просить врахувати, що рішенням Господарського суду м. Києва від 07.10.2009 р. у справі №14/391 позовні вимоги ТОВ «Донецький торговий дім «Белшина» (назву якого змінено на ТОВ «Український торгівельний дім «Белшина») задоволено позов до ТОВ «УПТК-4» про стягнення боргу, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судових витрат. Рішення набрало законної сили, але на даний час не виконано. Директором та співзасновником ТОВ «УПТК-4» був ОСОБА_1, який на даний час є директором та учасником підприємства позивача. Рішенням Господарського суду Київської області від 28.04.2015 р. у справі №911/1309/15 позовні вимоги ТОВ «Український торгівельний дім «Белшина» до ФОП ОСОБА_3 задоволені частково та стягнуто 714704,06 грн. збитків та судові витрати. Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.07.2017 р. у справі №911/1309/15 рішення суду розстрочено за наступним графіком: не менше 4500 грн. щомісяця в строк до 15.03.2028 р.

Докази про наявність вказаних обставин додані відповідачем до заяви про подання доказів від 14.09.2017 р. (а.с.126-139).

При вирішенні клопотання про розстрочення виконання рішення судом враховується часткове повернення отриманої передплати за товар лише після порушення судом провадження у справі, матеріальні інтереси сторін, наявність інфляційних процесів у економіці держави що негативно впливає на фінансовий стан позивача в звязку з неповерненням своєчасно відповідачем отриманих коштів, та те, що спір виник виключно з вини відповідача. Рішення господарських судів по справам №14/391, №911/1309/15 прийняті по справам між іншими сторонами і не можуть бути підставою для розстрочення рішення у справі №927/817/17. При цьому, наявність заборгованості перед відповідачем його контрагентів, зобовязання відповідача за кредитними договорами не є підставою для розстрочення рішення, оскільки господарську діяльність відповідач здійснює на власний ризик і укладаючи договір з позивачем мав враховувати строки виконання зобовязань за кредитними договорами, які вже були укладені на дату укладення договору з позивачем, не позбавлений можливості стягнути борги з його контрагентів. Посилання відповідача на можливість банкрутства не підтверджена належними та допустимими доказами і є лише його припущенням.

За таких обставин у клопотанні відповідача про розстрочення виконання рішення судом відмовлено.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торгівельний дім «Белшина», вул. І. Мазепи, 100, м. Чернігів, 14001, , (р/р 1426 в Чернігівському РУ КБ «Приватбанк»), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдхім», вул. Олени Пчілки,5, офіс 244, м. Київ, 02068, , (п/р 3751 в АТ «Прокредит Банк» м. Київ), 938 717,18 грн. боргу, 11 282,82 грн. пені та 17 818,81 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У клопотанні про розстрочення виконання рішення відмовити.

Повне рішення складено 18.09.2017року.

Суддя Ю.В. Федоренко