РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017Справа №910/6397/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Kaznano-медицина»

про стягнення 127 072,77 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 27.03.2017 складає 3 446 792,85 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Квітко Є.В., за довіреністю;

від відповідача: Мітлицький В.П., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Kaznano-медицина» (далі - відповідач) про стягнення 127 072,77 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 27.03.2017 складає 3 446 792,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення укладеного між сторонами Контракту № EXP-93-19/К від 28.04.2016 не здійснив оплату за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 127 072,77 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 27.03.2017 складає 3 446 792,85 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2017 було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 11.09.2017, в порядку ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі № 910/6397/17 було зупинено, у зв'язку зі зверненням до Спеціалізованого міжрайонного економічного суду міста Астани (Республіка Казахстан) із судовим дорученням.

12.05.2017 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшов переклад позовної заяви та ухвали суду від 20.04.2017 на російську мову.

31.05.2017 Господарським судом міста Києва було направлено до Спеціалізованого міжрайонного економічного суду міста Астани (Республіка Казахстан) доручення про вручення документів.

23.08.2017 до Господарського суду міста Києва з Спеціалізованого міжрайонного економічного суду міста Астани повідомлення про виконання судового доручення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 провадження у справі № 910/6397/16 було поновлено.

Представник відповідача у судове засідання 11.09.2017 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У судовому засіданні 11.09.2017 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.09.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Kaznano-Медицина» (далі - покупець, відповідач) було укладено Контракт № 93-19/К (далі - Контракт), згідно п. 1.1 якого, продавець продає, а покупець купує фармацевтичну продукцію та вироби медичного призначення (далі - товар) на умовах та в порядку, передбачених даним Контрактом. Найменування, асортимент, кількість, одиниця виміру та ціна товару, що поставляється вказується в специфікаціях (додаток до Контракту).

Відповідно до п. 1.3 Контракту, поставка товару здійснюється продавцем окремими партіями, виходячи із попередніх заявок покупця і погодженої специфікації на конкретну партію (поставку) товару в обумовленому даним контракту порядку.

Згідно із п. 2.1 Контракту, ціни на товар встановлюються сторонами на кожну конкретну партію товару, що постачається в межах даного Контракту та визначаються в Генеральні специфікації, що є додатком до Контракту, специфікаціях та рахунках-фактурах (інвойсах) продавця га кожну таку партію товару, які є невід'ємною частиною даного контракту і не підлягають зміні після підписання Генеральної специфікацій та специфікацій. Валюта контракту - долари США. Валюта платежу - долари США.

Загальна сума контракту погоджена сторонами в розмірі 7 595 125 доларів США і становить загальну суму партії товару, що поставляється у межах даного Контракту (п. 2.3. Контракту).

Відповідно до п. 3.1 Контракту базисною умовою поставки товару по даному Контракту приймається умова СІР-Астана, Республіка Казахстан, у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів в 10-й редакції МТП 2010 року (Інкотермс-2010).

Вантажоодержувачем по даному контракту є Товариство з обмеженою відповідальністю «Kaznano-Медицина», Республіка Казахстан. Місце поставки (пункт призначення): Республіка Казахстан, м. Астана, район «Есиль», вул. Аккемер, будинок 12/3.

Пунктом 4.1 Контракту визначено, що оплата за поставлений по даному контракту товар здійснюється покупцем виходячи з узгодженої на конкретну партію вартості товару. Валюта платежу - долари США.

Згідно з 4.2 Контракту визначено, що покупець оплачує продавцю вартість кожної поставлено партії товару, шляхом прямого банківського переказу на рахунок продавця.

Оплата по даному контракту проводиться не пізніше 75 (сімдесяти п'яти) календарних днів з дня митного оформлення товару в країні продавця (п. 4.3 Контракту).

Пунктом 11.1 контракту передбачено, що спори і розбіжності за даним контрактом або у зв'язку з ним, підлягають передачі для розгляду та прийняття остаточного рішення в Господарському суді м. Києва.

Згідно із вимог п. 11.2 контракту передбачено, що під час розгляду та вирішення спорів між ними, правом, що регулює відносини сторін по даному контракту, являється матеріальне та процесуальне право України.

Позивач на виконання умов контракту, відповідно до специфікації №4 від 28.11.2016, інвойсу № 27365 від 29.11.2016 було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 127072,77 доларів США., що підтверджується міжнародною транспортною накладною (СМR) №117651-2 від 30.11.2016.

Митне оформлення товару в Україні відповідно до митної декларації №125130013/2016/449353 відбулось 30.11.2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 127027,77 доларів США.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право", учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Суд зазначає, що 19.12.1992 Україна приєдналася до Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, від 20.03.1992 (постанова Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності").

Згідно з підпунктом "в" частини першої статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору.

Відповідно до частини 2 статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.92, що була підписана та ратифікована Україною й Республікою Узбекистан, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

За умовами п. 11.1 Контракту передбачено, що спори і розбіжності за даним Контрактом або у зв'язку з ним, підлягають передачі для розгляду та прийняття остаточного рішення в Господарському суді м. Києва.

У Пункті 11.2 Контракту сторони дійшли згоди, що під час розгляду та вирішення спорів між ними, правом, що регулює відносини сторін по даному Контракту, є матеріальне та процесуальне право України.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В пункті 4.3 контракту сторони погодили, що відповідач зобов'язаний здійснювати оплату товару не пізніше 75 (сімдесяти п'яти) календарних днів з дня митного оформлення товару в країні позивача.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріалами справи підтверджено виконання позивачем взятих на себе зобов'язань за контрактом та поставки відповідачеві товару на загальну суму 127072,77 доларів США, що підтверджується міжнародною транспортною накладною (СМR) №117651-2 від 30.11.2016.

Відповідачем факт поставки позивачем товару на загальну суму 127072,77 доларів США не заперечується.

Митне оформлення товару в Україні відповідно до митної декларації №125130013/2016/449353 відбулось 30.11.2016.

Враховуючи строки оплати, встановлені у п. 4.3. контракту, відповідач зобов'язаний був здійснити оплату товару протягом 75 (сімдесяти п'яти) календарних днів від дати митного оформлення товару в Україні - 30.11.2016, тобто з 14.02.2017 відбулося прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідачем підтверджено заборгованість перед позивачем на загальну суму 127072,77 доларів США.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене вище, оскільки, невиконане зобов'язання за договором у розмірі 127072,77 доларів США підтверджується матеріалами справи, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 127072,77 доларів США, що еквівалентно 3446792,85 грн. згідно із офіційним курсом НБУ станом на 27.03.2017.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Kaznano-Медицина» (010000, Республіка Казахстан, м. Астана, район «Есиль», вулиця Аккемер, 12/3; ідентифікаційний код: 03) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» (03141, м. Київ, вул. М.Амосова, будинок 10; ідентифікаційний код: 30109129) заборгованість в розмірі 127 072 (сто двадцять сім тисяч сімдесят два) долара США 77 центів, що у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 27.03.2017 складає 3 446 792 (три мільйони чотириста сорок шість тисяч сімсот дев'яносто дві) грн. 85 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 701 (п'ятдесят одна тисяча сімсот одна) грн. 89 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 13.09.2017.

Суддя О.А. Грєхова