ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року Справа № 923/776/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Головльовій Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Миколаївський експертно-технічний центр Держпраці", м. Миколаїв,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Інвест", м. Херсон,

про стягнення 833 грн. 39 коп.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, представник, дов. № 15.07/17 від 07.07.17р.;

відповідача - ОСОБА_2, керівник.

Позивач 14.08.17 звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 1875,00грн. отриманих без достатньої правової підстави, 480,84грн. пені, 300,00грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 52,55грн. з урахуванням 3% річних. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. ст. 526, 549, 550, 625, 629, 638 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173-175, 193, 198, 222, 230, 231 Господарського кодексу України.

07.09.17 позивач звернувся до суду із заявою № 364, від тієї ж дати, про зменшення розміру позовних вимог у звязку з тим, що відповідач 10.08.17 (до звренення позивача з даним позовом) добровільно сплатив 1875,00грн. отриманих без достатньої правової підстави.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та наполягав на стягненні з відповідача 480,84грн. пені, 300,00грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 52,55грн. з урахуванням 3% річних.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. Відзив на позовну заяву до дня засідання суду не представив.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 07.09.17 до 12.09.17.

У судовому засіданні 12.09.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

29 січня 2016 року між субєктами господарювання - Товариством з обмеженою відповідальністю «Базіс-Інвест» (надалі за текстом рішення - Відповідач, Орендар) та Державним підприємством Миколаївський експертно-технічний центр Держпраці» (надалі за текстом рішення - Позивач, Суборендар) було укладено Договір суборенди (піднайму) № 12 (надалі за текстом рішення - Договір) відповідно до умов якого Орендарем було передано, а Суборендарем прийнято в платне тимчасове користування нежитлове приміщення, розташоване на 3-му поверсі 3-х поверхової будівлі за адресою: м. Херсон, вул.. Горького (Театральна), 8 загальною площею 25 кв. м. для використання під розміщення офісу Суборендаря.

Відповідно до умов пункту 3.4. Договору в термін 3-х банківських днів з моменту підписання Договору Суборендар зобовязаний сплатити Орендарю передоплату в розмірі 100% щомісячної орендної плати, яка повинна бути зарахована Орендарем в рахунок орендної плати за останній місяць оренди.

23.02.2016 року Суборендар свої зобовязання щодо вищезазначеної умови Договору виконав в повному обсязі, сплативши на рахунок Орендаря платіжним дорученням № 454 авансовий платіж за оренду приміщення в сумі 1 875,00 грн.

При цьому Суборендарем щомісячно вносилась орендна плата за Договором, в тому числі і за останній місяць оренди.

01 вересня 2016 року строк дії Договору скінчився, сторонами було підписано Акт здачі-приймання нежитлового приміщення із суборенди.

З врахуванням вищезазначених обставин, Позивач здійснив подвійну оплату за останній місяць суборенди, а Відповідач отримав 1875,00грн. без достатньої правової підстави.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України: «Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи».

20.07.2017 року керівнику ТОВ «Базіс-Інвест» ОСОБА_3 з повідомленням про отримання направлено претензію вих. № 220 на адресу підприємства та копію направлено на адресу місцезнаходження засновника.

24.07.2017 року претензія, що була направлена на адресу місця реєстрації підприємства (73000, м. Херсон, вул.. Театральна (Горького), 8) повернулась із позначкою пошти «Організація вибула».

Натомість претензію, що була направлена на адресу місця реєстрації засновника (75701, Херсонська обл., Скадовський р-н, с. Красне, вул.. Щорса, 54) отримано 25.07.2017 року.

Відповідач 10.08.17 (до звренення позивача з даним позовом) добровільно сплатив 1875,00грн. отриманих без достатньої правової підстави, про що зазначено Позивачем у заяві про зменшення розміру позовних вимог та підтверджено представником Відповідача.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань": «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін».

За поданим позивачем розрахунком розмір пені становить 480,84грн.

Однак, ні укладеним сторонами договором оренди, ні законодавством, яке регулює спірні правовідносини щодо набуття відповідачем майна без достатньої правової підстави, розмір пені не встановлено.

Вказані обставини свідчать про необґрунтованість позовних вимог щодо стягнення пені.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України: "зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

Відповідно до положень ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем представлено суду письмові докази отримання Відповідачем 25.07.17 вимоги (претензії № 220 від 20.07.17) про повернення отриманих без достатньої правової підстави коштів без зазначення строку виконання. Відповідно до вимог частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України: «Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства». Враховуючи вищезазначені обставини, Відповідачем допущено прострочення виконання вказаного вище грошового зобовязання з 02.08.17.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України: "боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом".

За розрахунком позивача, розмір сум з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3 % річних становить 300,00грн. та 52,55грн., відповідно.

Однак, за розрахунком суду, з врахуванням періоду прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання щодо повернення набутих без достатньої правової підстави коштів позивача, а саме з 02.08.17 (восьмий день після отримання відповідачем претензії (вимоги) позивача) по 14.08.17 (дата звернення з позовом), індекс інфляції не нараховується оскільки період прострочення становить менше ніж половина місяця, а розмір 3% річних становить 1грн. 85коп.

На підставі викладених обставин, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині, щодо стягнення 1грн.85коп. з урахуванням 3% річних, а заперечення відповідача проти вказаної частини позовних вимог не приймаються судом до уваги.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині, щодо стягнення 480,84грн. пені, 300,00грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції та 50,70грн. з урахуванням 3% річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача та позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1600,00:833,39х1,85=3,55грн.).

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Інвест" (адреса місцезнаходження (для юридичних осіб): 73000, місто Херсон, вулиця Театральна, будинок 8; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (для юридичних осіб): 24957984) на користь Державного підприємства "Миколаївський експертно-технічний центр Держпраці" (адреса місцезнаходження (для юридичних осіб): 54039, місто Миколаїв, проспект Миру, будинок 34; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (для юридичних осіб): 35786786) 1грн.85коп. з урахуванням 3% річних, 3грн.55коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 18 вересня 2017 р.

Суддя Ю.В. Гридасов