РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017Справа №910/11310/17

За позовом державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси»

До відповідача державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс»

Про стягнення 244356,89 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Кириленко К.О. (за дов.)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» до державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» про стягнення 244356,89 грн. за договором № 31/10/14 про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги від 31.10.2014, з яких: 100000,00 грн. боргу, 46961,64 грн. пені, 10000,00 грн. штрафу, 79570,59 грн. інфляційних, 7824,66 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги.

Суд своєю ухвалою від 13.07.2017 порушив провадження у справі № 910/11310/17, розгляд останньої призначив на 04.09.2017.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку повноважного представники в судове засідання не забезпечив, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

31.10.2014 державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» (кредитор) та державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» (одержувач) уклали договір № 31/10/14 про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 4.3 Договору кредитор надає одержувачу зворотну безпроцентну фінансову допомогу у розмірі 100000,00 грн. строком до 10 листопада 2014 року.

31.10.2014 позивач надав фінансову допомогу у розмірі 100000,00 грн..

Відповідач до 10.11.2014 кошти не повернув.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в розмірі 100000,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

За несвоєчасне повернення фінансової допомоги у пункті 5.2 Договору сторони погодили таку відповідальність одержувача:

- одержувач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення;

- за прострочення повернення фінансової допомоги більше ніж на 10 календарних днів одержувач зобов'язаний сплатити штраф за користування кредитом у розмірі 10% від суми фінансової допомоги.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 46961,64 грн. пені за період з 10.11.2014 до 29.10.2015.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, пеня підлягає нарахуванню тільки протягом шести місяців з дня прострочення зобов'язання.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
10000011.11.2014 - 12.11.2014212.5000 %136.99
10000013.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %6520.55
10000006.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %2778.08
10000004.03.2015 - 12.05.20157030.0000 %11506.85
всього: 20942.47

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 20942,47 грн. пені за період з 11.11.2014 до 12.05.2015, оскільки нарахування пені є припиненим з 13.05.2015. У стягненні 26019,17 грн. пені суд відмовляє.

Суд погоджується з розміром штрафу, розрахованим позивачем. До стягнення з відповідача підлягає 10000,00 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, з відповідача підлягає стягненню 79570,59 грн. інфляційних та 7824,66 грн. трьох процентів річних за період з 11.11.2014 до 19.06.2017.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині 100000,00 боргу, 20942,47 грн. пені, 10000,00 грн. штрафу, 79570,59 грн. інфляційних, 7824,66 грн. 3% річних, а загалом 218337,72 грн.. У стягненні 26019,17 грн. пені суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» (провулок Косогірний, 8, м. Київ, 04050, код 30434770) на користь державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» (проїзд Військовий, 8, м. Київ, 01103, код 32248749) 100000,00 боргу, 20942,47 грн. пені, 10000,00 грн. штрафу, 79570,59 грн. інфляційних, 7824,66 грн. 3% річних, 3275,07 грн. судового збору.

В іншій частині відмовити.

Повний текст рішення складено 12.09.2017.

Суддя С. А. Ковтун