ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" вересня 2017 р.Справа № 916/1488/17

за позовом Комунального підприємства "МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО";

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІБЕРТІ Л"

про розірвання договору про спільну діяльність

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - по довіреності №274/15-01 від 13.07.2017р.

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство "МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО" (надалі позивач) звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІБЕРТІ Л" (надалі відповідач) в якій просить суд розірвати договір про спільну діяльність № б/н від 04.12.2006р., укладені між Комунальним підприємством «Міське капітальне будівництво» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРТІ Л».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.06.2017р. позовну заяву (вх.№1587/17 від 23.06.2017р.) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та її розгляд призначено в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. строк розгляд справи продовжено до 07.09.2017р. відповідно до ст. 69 ГПК України

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про поважність причин відсутності не повідомив, своє право на захист не використав, у звязку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Відповідно до ст.85 ГПК України в судовому засіданні 04.09.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

04.12.2006 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (далі -.УКБ) та ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «ЮГСТРОЙ» (далі - ТОВ «БІК «ЮГСТРОЙ») було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про співробітництво від 14.09.2005 року №72-05, відповідно до умов якого сторони застосували новелу у правовідносинах, здійснивши заміну Договору про співробітництво на Договір про спільну діяльність, предметом якого є спільна діяльність без створення юридичної особи для будівництва та введення в експлуатацію групи 12-ти поверхових будинків з обєктами соцкультпобуту та підземним паркінгом з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул.Малиновського, 53-55 (далі - Обєкт).

05.10.2010 року було укладено договір про заміну сторони в Договорі про спільну діяльність від 04.12.2006 р., відповідно до якого ТОВ «БІК «ЮГСТРОЙ» було замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІБЕРТІ Л".

05.08.2014 року між УКБ та ТОВ «БІК «ЮГСТРОЙ» було укладено додаткову угоду №5 до договору про спільну діяльність від 04.12.2006 року (нова редакція договору про співробітництво від 14.09.2005 р. №72-0511) із змінами та доповненнями, відповідно до якого УКБ було замінено на Комунальне підприємство "МІСЬКЕ КАПІТАЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО".

Таким чином, починаючі з 05.08.2014 р. сторонами Договору про спільну діяльність від 04.12.2006 р. (далі - Договір) є Позивач та Відповідач.

З врахуванням усіх змін до Договору, Відповідач зобовязаний: забезпечити повне (100-процентне) фінансування будівництва обєкта за рахунок власних коштів та/або коштів третіх осіб згідно «програми проведення будівельних робіт та фінансування будівництва» (п.2.2.1); забезпечити розробку проектно-кошторисної документації та в установленному законом порядку її погодження та експертизу (п.2.2.2); вести оперативний, бухгалтерський і податковий облік та звітність спільної діяльності (п.2.2.3); з урахуванням правил, встановлених п.6.3 Договору, після виходу проектно-кошторисної документації спільно із Позивачем скласти та підписати Протокол розподілу житлової площі (квартир) обєкту (п.2.2.4); забезпечити проведення авторського нагляду за будівництвом обєкта (п. 2.2.5); отримати дозвіл на проведення будівельних робіт (п.2.2.6); з участю Позивача звільнити майданчик під будівництво від тимчасової автостоянки (п.2.2.7); безпосередньо або через уповноважену особу викупити кафе «Дім казки» (п.2.2.8); прийняти від Позивача будівельний майданчик на весь період будівництва обєкту (п.2.2.10); спільно із Позивачем організувати діяльність робочої і державної комісій та прийняти участь у їх роботі (п.2.2.11); після вводу обєкта в експлуатацію спільно із Позивачем передати його на баланс експлуатаційної організації (п.2.2.12); передати безкоштовно в комунальну власність територіальної громади м. Одеси через Позивача 10% житлової площі квартир з повним внутрішнім оздобленням згідно із проектно-кошторисною документацією на соціальні потреби м. Одеси (п.2.2.13); приступити до будівництва обєкту протягом двох місяців з моменту виконання сторонами вимог п.п.2.1.1 цього Договору (п.2.2.14); у відповідності з вимогами ТУ і ПКД виконати роботи з прокладці і монтажу магістральних та внутрішньомайданчикових інженерних комунікацій (п.2.2.15); у відповідності з вимогами УТЕК сплатити участь сторін у розвитку інфраструктури обєкту (п.2.2.16); замовити виготовлення та отримати в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації і реєстрації обєктів нерухомості» (далі БТІ) технічний паспорт на обєкт (п.2.2.17); забезпечити виконання пуско-налагоджувальнихробіт (п.2.2.18); у відповідності з установленими нормами тривалості будівництва здійснити будівництво обєкта (п.2.2.19); забезпечити комплектацію обєкта обладнанням та матеріалами (п.2.2.20); здійснити належну охорону території, на якій буде проводитись спільна діяльність сторін за цим Договором, усіх обєктів, які будуть створені сторонами за цим Договором, а також майна сторін і третіх осіб, необхідного для виконання їх зобовязань за цим Договором (п.2.2.21); в пріоритетному порядку обмінюватися з Позивачем усією наявною інформацією по аспектах взаємного інтересу (п.2.2.22); проводити взаємні консультації з питань спільної діяльності (п.2.2.23); не розголошувати комерційну тайну і конфіденційну інформацію про спільну діяльність сторін по цьому Договору (п.2.2.24); добросовісно виконувати зобовязання, прийняті на себе у відповідності до цього Договору (п.2.2.25).

Відповідно до п.9.2 Договору, одностороння відмова від виконання зобовязань за цим Договором не допускається.

Як стверджує позивач, Відповідач систематично, більше, ніж три роки не виконує зобовязання, покладені на нього пункти 2.2.1, 2.2.5, 2.2.8, 2.2.13, 2.2.15, 2.2.16, 2.2.19, 2.2.20, 2.2.25 Договору, а саме 08.02.2013 року зупинив будівництво обєкта, не забезпечив його фінансуванням та матеріалами. Відповідач не виконав фінансових зобовязань, передбачених Договором, а саме не перерахував Позивачу кошти у сумі 3135548,35 грн. відповідно до умов п.6.3.1 Договору. При цьому слід зазначити, що 1-ша черга була введена в експлуатацію ще у серпні 2015 року з недоліками, які Відповідач зобовязувався усунути відповідно до Плану-графіку усунення зауважень по обєкту - перша черга ЖК «Нові Черьомушки», але досі не усунув їх, чим порушив умови п.2.2.19 Договору.

Крім того, Відповідач за весь час дії Договору жодного разу не надав Позивачу інформацію щодо поточних та проміжних результатів спільної діяльності.

Листом від 06.03.2017 року Відповідач, в порушення пункту 9.2 Договору, в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязань за Договором.

У звязку з невиконанням Відповідачем своїх зобовязань за Договором, Позивач втратив інтерес до Договору, який полягав у ефективному будівництві у розумні строки житла для членів територіальної громади міста Одеси тому останній звернувся за захистом своїх інтересів до Господарського суду Одеської області із позовом про розірвання договору про спільну діяльність № б/н від 04.12.2006р.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів органів місцевого самоврядування.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, субєктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд зясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст. 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Відповідно ст. 1131 ЦК України Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Застосування частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, як підстави розірвання договору на вимогу однієї сторони передбачає не лише сам по собі факт порушення умов договору другою стороною, а й обов'язкову наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною.

Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Також критерієм істотного порушення закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору.

При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Абзац другий частини 2 статті 651 названого Кодексу визначає, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оце оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду.

За загальними положеннями Господарського процесуального кодексу України обов'язок суду під час ухвалення рішення - вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

Як встановлено судом у цій справі, метою оспорюваного договору є спільна діяльність без створення юридичної особи для будівництва та введення в експлуатацію групи 12-ти поверхових будинків з обєктами соцкультпобуту та підземним паркінгом з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул.Малиновського, 53-55.

Відповідач систематично, більше, ніж три роки не виконує зобовязання, покладені на нього пункти 2.2.1, 2.2.5, 2.2.8, 2.2.13, 2.2.15, 2.2.16, 2.2.19, 2.2.20, 2.2.25 Договору, а саме 08.02.2013 року зупинив будівництво обєкта, не забезпечив його фінансуванням та матеріалами. Відповідач не виконав фінансових зобовязань, передбачених Договором, а саме не перерахував Позивачу кошти у сумі 3135548,35 грн. відповідно до умов п.6.3.1 Договору. При цьому слід зазначити, що 1-ша черга була введена в експлуатацію ще у серпні 2015 року з недоліками, які Відповідач зобовязувався усунути відповідно до Плану-графіку усунення зауважень по обєкту - перша черга ЖК «Нові Черьомушки», але досі не усунув їх, чим порушив умови п.2.2.19 Договору.

Крім того, Відповідач за весь час дії Договору жодного разу не надав Позивачу інформацію щодо поточних та проміжних результатів спільної діяльності.

Листом від 06.03.2017 року Відповідач, в порушення пункту 9.2 Договору та cт.cт.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193Господарського кодексу України, в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязань за Договором.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підсумовуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір про спільну діяльність № б/н від 04.12.2006р., укладені між Комунальним підприємством «Міське капітальне будівництво» ( 65091, м. Одеса, вул.. Комітетська, 10, корпус А, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІБЕРТІ Л» (65017, м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 16А, офіс 314, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " ЛІБЕРТІ Л " (65017, м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 16А, офіс 314, ) на користь Комунального підприємства «Міське капітальне будівництво» ( 65091, м. Одеса, вул.. Комітетська, 10, корпус А, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 08 вересня 2017 р.

Суддя С.В. Літвінов