ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.09.2017р. Справа №905/3332/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м.Київ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Завод по обробці кольорових металів», м.Бахмут,

про стягнення 161602651,88 грн

та за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства «Завод по обробці кольорових металів», м.Бахмут,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м.Київ,

про внесення змін до договору

Головуючий суддя: Паляниця Ю.О.

Суддя: Матюхін В.І.

Суддя: Тарапата С.С.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 гол. юрисконс.

від відповідача: ОСОБА_2 - за дов.

Згідно із ст.77 ГПК України

в засіданні суду оголошувались перерви з 11.02.2016р. по 16.02.2016р., з 16.02.2016р. по 01.03.2016р., з 13.10.2016р. по 20.10.2016р., з 15.11.2016р. по 21.11.2016р., з 13.06.2017р. по 06.07.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Артемівський завод по обробці кольорових металів», м.Бахмут про стягнення заборгованості за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. у загальному розмірі 7138777,34 дол. США та 447059,26 грн, яка складається з заборгованості по кредиту 7005000 дол. США, заборгованості по процентам 133777,34 дол. США, в тому числі прострочена 80969,21 дол. США, пеня за несвоєчасну сплату кредиту 378997,30 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів 39526,26 грн, 3% річних за несплату кредиту 25840,73 грн, 3% річних за несплату відсотків 2694,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем кредитного договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. про відкриття мультивалютної кредитної лінії, внаслідок чого у Публічного акціонерного товариства «Артемівський завод по обробці кольорових металів» утворилась заборгованість за кредитом та відсотками, що стало підставою для нарахування пені та 3% річних.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судових засіданнях проти задоволення позову заперечував.

25.01.2016р. Публічне акціонерне товариство «Завод по обробці кольорових металів» звернулось до господарського суду Донецької області з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про внесення змін до кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р., шляхом визнання укладеним договору про внесення змін до кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. у наступній редакції:

Договір про внесення змін та доповнень

до кредитного договору про відкриття мультивалютної

кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011року

м.Київ «____»________ 201_ року

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк»), далі «Банк», місцезнаходження якого: 01001, м.Київ, пров.Шевченка, 12, код платника податків згідно з Єдиним реєстром підприємств та організацій України 0039002, в особі ____________, що діє на підставі _____________, з однієї сторони, та

Публічне акціонерне товариство «Артемівський завод по обробці кольорових металів», далі «Позичальник», який є юридичною особою за законодавством України, в особі Голови ОСОБА_3 ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, надалі разом іменовані «Сторони», уклали цей договір про внесення змін та доповнень (далі Договір про внесення змін) до Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011 року (далі Кредитний договір) про наступне:

Пункт 2.2 Кредитного договору викласти у настпній редакції:

«Повернення кредиту ОСОБА_5 здійснюється у національній валюті України гривні в сумі 168 118 206,36 грн. (сто шістдесят вісім мільйонів сто вісімнадцять тисяч двісті шість гривень 36 копійок), що станом на 21.12.2015 року за офіційний курсом НБУ становить 7 138 777,34 дол. США і складається із 7005 000,00 дол. США заборгованість по кредиту та 133 777,34 дол. США заборгованість по процентам.

Строк кредитування становить 5 (пять) років, починаючи з 23 жовтня 2015 року та закінчується 23 жовтня 2020 року.

ОСОБА_5 до 23 жовтня 2017 року сплачує Банку 42 029 551,59 грн.

ОСОБА_5 до 23 жовтня 2018 року сплачує Банку 42 029 551,59 грн.

ОСОБА_5 до 23 жовтня 2019 року сплачує Банку 42 029 551,59 грн.

ОСОБА_5 до 23 жовтня 2020 року сплачує Банку 42 029 551,59 грн.

1. Пункт 3.2 Кредитного договору викласти у настпній редакції:

«Проценти за користування кредитом нараховуються Банком, починаючи з 23 жовтня 2015 року по день повного погашення кредиту на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються ОСОБА_5, виходячи із встановлених Банком процентних ставок у розмірі 2 (два) відсотки річних з щомісячною оплатою.

Проценти нараховуються та сплачуються в національній валюті України гривні.

При розрахунку процентів по заборгованості в національній валюті використовується метод «факт/360» ,виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Проценти нараховані у період з 23 жовтня 2015 року до дати укладення цього Договору сплачуються протягом 5-пяти робочих днів після підписання цього Договору про внесення змін та доповнень до Кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011 року.

Проценти, нараховані за поточний місяць сплачуються ОСОБА_5 щомісячно 1 (першого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів та в день остаточного повернення кредиту.

При цьому сторони встановлюють, що зобовязання ОСОБА_5 по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 4 (четвертого) числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів).

У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, ОСОБА_5 зобовязаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні

ОСОБА_5 сплачує проценти, шляхом перерахування коштів на рахунок №_________, відкритий в ПАТ «Промінвестбанк», код Банку 300012».

2. Всі інші умови Кредитного договору залишаються без змін та сторони підтверджують по ним свої повноваження.

3. Цей договір про внесення змін є невідємною частиною Кредитного договору.

4. Сторони з урахуванням норм статті 631 ЦК України встановили, що умови Договору про внесення змін до Кредитного договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, тобто з 23 жовтня 2015 року.

5. Цей договір про внесення змін складено у 2-х (двох) оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із Сторін.

7.Реквізити та підписи сторін

ОСОБА_5

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО

«Акціонерний комерційний промислово- «Артемівський завод по обробці інвестиційний банк» кольорових металів»

01001, м.Київ, пров.Шевченка,12 84500, Донецька область, м.Артемівськ,

Код ЄДРПОУ 0039002, код банку 300012 вул.Кірова, будинок 42

Код

________________ / ________________ / Голова ОСОБА_3ОСОБА_4».

Ухвалою від 25.01.2016р. прийнято зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом в межах справи №905/3332/15.

12.08.2016р. відповідач надав заяву б/н від 12.08.2016р. про зміну предмету позову, згідно з якою, окрім визначеної у зустрічній позовній заяві вимоги про внесення певних змін до кредитного договору, було заявлено вимогу про зобовязання Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» здійснити перерахунок процентів за користування кредитом за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. починаючи з 14.04.2014р. із розрахунку 2 відсотки річних.

Відповідно до ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

За приписами п.3.12 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Заявлені суду вимоги позивача про зобовязання Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» здійснити перерахунок процентів за користування кредитом за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. починаючи з 14.04.2014р. із розрахунку 2 відсотки річних обґрунтовані іншими (додатковими) підставами ніж безпосередньо зустрічний позов, а отже, фактично є одночасною зміною предмету і підстави позову, що зумовлює відмову в прийнятті цих вимог до розгляду в рамках справи №905/3332/15, але не позбавляє позивача на заявлення таких вимог в окремому провадженні.

Відтак, зустрічний позов розглядається судом у первісній редакції, яка надійшла до суду 25.01.2016р.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач посилався на істотну зміну обставин, що унеможливлює виконання кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. на умовах, які було досягнуто сторонами при його укладенні, внаслідок чого на підставі ст.652 Цивільного кодексу України Публічне акціонерне товариство «Завод по обробці кольорових металів» звернулось до суду з вимогою внести зміни до укладеного сторонами правочину.

У поясненнях без номеру та без дати, які надійшли до канцелярії господарського суду 16.02.2016р., Публічне акціонерне товариство «Завод по обробці кольорових металів» зазначило, що проведення військових дій на території Донецької області, припинення нормального звичайного порядку здійснення господарської області не можна віднести до передбачуваних ризиків, які можуть бути передбачені сторонами під час укладання правочинів. Крім того, відповідач наголошував, що з прийняттям Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей (зі змінами та доповненнями) встановлено обмежувальний режим переміщення вантажів, що безпосередньо вплинуло на господарську діяльність Публічного акціонерного товариства «Завод по обробці кольорових металів».

Позивач у відзиві №09-8-7/102 від 01.02.2016р. проти задоволення зустрічного позову заперечив у повному обсязі з посиланням на те, що чинне законодавство повязує можливість зміни договору з одночасною наявністю передбачених ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України обставин. Крім того, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зазначало, що сторонами було погоджено остаточну редакцію кредитного договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. шляхом підписання договору про внесення змін та доповнень №20-3010/2-1 від 18.12.2014р. під час проведення антитерористичної операції на території Донецької області, зокрема, у м.Бахмут. Водночас, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» вказувало, що відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували зміну співвідношення майнових інтересів сторін укладеного кредитного договору. В той же час, загострення соціальної та економічної ситуації на сході України внаслідок проведення військових дій впливає на економічне становище держави в цілом та в рівній мірі стосується обох сторін спірних правовідносин. Крім того, на думку позивача, зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційними ризиками сторін договору та не можуть бути підставами для зміни кредитного договору, оскільки це не є істотною зміною обставин у розумінні норм ст.652 Цивільного кодексу України.

Склад суду неодноразово змінювався.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів, 03.08.2017р. для розгляду справи №905/3332/15 було визначено колегію у складі: головуючого судді Паляниці Ю.О., суддів Тарапати С.С., Матюхіна В.І.

Ухвалою суду від 22.03.2016р., з метою визначення фактичної суми заборгованості відповідача за договором №20-0350/2-1 від 23.02.2011р., по справі №905/3332/15 призначалась економічна експертиза, проведення дослідження доручалось Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Експертиза у справі проведена не була, у звязку з нездійсненням її оплати Публічним акціонерним товариством «Завод по обробці кольорових металів», як зобовязаною за ухвалою суду від 22.03.2016р. стороною.

Згідно з ухвалою від 20.10.2016р. назву відповідача було змінено з Публічного акціонерного товариства «Артемівський завод по обробці кольорових металів», м.Артемівськ на Публічне акціонерне товариство «Завод по обробці кольорових металів», м.Бахмут.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст.626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст.ст.6, 627 зазначеного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України).

23.02.2011р. між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) був укладений кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1, за змістом п.п.2.1-2.3 якого банк зобовязується надати позичальнику кредит шляхом відкриття мультивалютної відновлюваної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 60000000 грн (ліміт кредитної лінії), на умовах, встановлених цим договором, далі кредит або кредитна лінія, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором. Сторони домовились, що загальна заборгованість за цим договором та кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-11/09 від 01.04.2009р. не може перевищувати 60000000 грн.

Ліміт кредитної лінії зменшується за наступним графіком: з 22 грудня 2011р. ліміт встановлюється в сумі 40000000 грн; з 22 січня 2012р. ліміт встановлюється в сумі 20000000 грн; з 22 лютого 2012р. ліміт встановлюється в сумі 0 грн.

Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту 22.02.2012 року. У разі несвоєчасного погашення суми, що перевищує ліміт кредитної лінії, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитною лінією є пятий робочий день з дня, у якому сталось таке перевищення. Кредит надається із наступним цільовим призначенням: поповнення обігових коштів.

Сторонами неодноразово вносились зміни до укладеного правочину, внаслідок чого, зокрема, предмет договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. було викладено у наступній редакції: банк зобовязується надати позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії у доларах США, у сумі, яка не може перевищувати 7505000 доларів США (ліміт кредитної лінії), на умовах, встановлених цим договором, далі кредит або кредитна лінія, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором. Строк кредитування становить 1 місяць, починається з « 18» грудня 2014 року та закінчується « 16» січня 2015 року та щоразу продовжується автоматично на такий самий строк по « 16» грудня 2015р. (включно), за умови відсутності у позичальника на момент закінчення строку кредитування прострочених сум кредиту, процентів, неустойки (пені, штрафів) та інші. Щомісячна автоматична пролонгація можлива за умови зменшення за 2 робочі дні до закінчення кожного строку кредитування суми ліміту на суму 50000 доларів США. Строк кредитування продовжується, якщо жодна зі сторін за 10 календарних днів до настання терміну повернення кредиту не повідомить іншу сторону про відмову від автоматичного продовження строку кредитування. Перебіг кожного наступного строку кредитування починається з останнього дня попереднього строку кредитування та закінчується через 1 місяць. У випадку, якщо останній день строку кредитування припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, останнім днем строку кредитування вважається останній банківський день напередодні, з якого і починається перебіг наступного строку кредитування. При продовженні строку кредитування подальше кредитування позичальника здійснюється на діючих на момент продовження умовах, відповідно до кредитного договору та всіх договорів про внесення змін до нього. Під поняттям 1 місяць, слід розуміти період часу, що складає 30 календарних днів. ОСОБА_5 здійснює повернення кредиту шляхом перерахування коштів на рахунок №7354/840 відкритий в ПАТ «Промінвестбанк», код банку 300012. (п.п.2.1-2.2 договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. в редакції договору про внесення змін та доповнень №20-3010/2-1 від 18.12.2014р.).

За приписами п.6.8 укладеного сторонами правочину останній діє до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобовязань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору.

За змістом п.3.1 договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. (в редакції договору про внесення змін та доповнень №20-4061/2-1 від 18.12.2013р.) банк надає позичальнику кредит в межах ліміту кредитної лінії на підставі заяви позичальника шляхом перерахування коштів з кредитного на поточний рахунок позичальника №9104/840 та/або 4896/980, які відкриті позичальником у ПАТ «Промінвестбанк» (Обласне відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м.Донецьк), код банку 300012, відповідно до термінів визначених п.2.1 та п.2.2 цього договору та цільового призначення кредиту. На кредит наданий в доларах США, розповсюджуються умови та правила валютного регулювання та валютного контролю, встановлені чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було виконано зобовязання з видачі кредиту за кредитним договором №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. про відкриття мультивалютної кредитної лінії, що підтверджується меморіальними ордерами №В_01 від 22.12.2011р. на суму 2500000 дол. США, №1 від 19.01.2012р. на суму 2500000 дол. США, №01 від 02.04.2012р. на суму 1335000 дол. США, №01 від 03.04.2012р. на суму 700000 дол. США, №01 від 04.04.2012р. на суму 470000 дол. США.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було належним чином виконано свої зобов'язання в частині перерахування Публічному акціонерному товариству «Артемівський завод по обробці кольорових металів» кредитних коштів на підставі договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. в розмірі 7505000 дол. США.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За приписами п.1 договору про внесення змін та доповнень №20-3526/2-1 від 19.12.2011р. розділ 1 договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. доповнено наступними термінами:

3МLIBOR (Лондонська міжбанківська ставка пропозиції) - індикативна процентна ставка, яка розраховується Британською банківською асоціацією як середньозважене значення індивідуальних процентних ставок пропозиції ресурсів на строк трьох місяців банків-членів Британської банківської асоціації. LIBOR фіксується на 11.00 (одинадцяту годину рівно) за лондонським часом на дату укладення цього договору про внесення змін та доповнень, а в подальшому на перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів, для валюти долари США на строк в 3 місяці. Якщо на дату визначення ставки або на дату зміни процентів відсутнє значення LIBOR (в тому числі, якщо ця дата припадає на вихідний день), для розрахунку процентної ставки приймається останнє значення LIBOR, зафіксоване до такої дати. При реалізації цього договору значення ставки LIBOR визначається за даними інформаційного агентства Bloomberg на сайті www.bloomberg.com., http://www.pmfd.ru/libor.

Період застосування процентів - календарний квартал: з 01 січня по 31 березня; з 01 квітня по 30 червня; з 01 липня по 30 вересня; з 01 жовтня по 31 грудня.

Перший період застосування процентів - період, з дати укладання цього договору по останній календарний день найближчого періоду застосування процентів. Найближчий період застосування процентів - найближчий календарний квартал, що настає не раніше 15 днів від дати укладення цього договору.

Дата зміни процентів - перший календарний день періоду застосування процентів.

Комплекс електронного банкінгу «PIB-ONLINE» - сукупність технічних засобів та програмного забезпечення, впровадженого в банку, що дозволяють без відвідування клієнтом банку за допомогою каналів звязку, визначених в документації до комплексу, та через спеціальний сайт банку, здійснювати укладення (підписання) правочинів за допомогою застосування кожній із сторін електронного цифрового підпису, операції за рахунком на підставі електронних документів клієнта, в тому числі виконувати створення та підписання електронних документів клієнта, а також отримувати банківські виписки по рахунку і іншу довідкову інформацію по рахунку, а також отримувати інші інформаційні послуги, передбачені в документації до комплексу, по рахунку клієнта в порядку і на умовах, передбачених окремим укладеним з клієнтом договором.

Відповідно до п.3.2 договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. (з урахуванням договорів про внесення змін та доповнень №20-3526/2-1 від 19.12.2011р., №250-4178/2-1 від 20.12.2012р., №20-4061/2-1 від 18.12.2013р.) проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі:

- з 19.12.2011р. - 3-місячний Libor 9 процентів річних; розмір Libor фіксується банком на дату укладення договору про внесення змін та доповнень №20-3526/2-1 від 19.12.2011р. і поширюється на видачу кредиту та застосовується при розрахунку процентів по 31.03.2012р.;

- з 20.12.2012р. - 3-місячний Libor 12,5 процентів річних, але не більше 18 процентів річних;

- з 18.12.2013р. - 3-місячний Libor 12 процентів річних, але не більше 18 процентів річних.

Проценти нараховуються та сплачуються у тій валюті, у якій надано кредит.

При розрахунку процентів по заборгованості в іноземній валюті використовується метод «факт/360», виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

При цьому, позичальник дає свою згоду на те, що банк здійснює зміну розміру процентної ставки на підставі фактичного значення 3МLIBOR у зазначені дати зміни процентів без будь-яких додаткових погоджень з позичальником.

Нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець дня.

Проценти, нараховані за поточний місяць, сплачуються позичальником у валюті, в якій позичальнику було надано кредит, щомісячно 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів та в день остаточного повернення кредиту.

При цьому, сторони встановлюють, що зобовязання позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими: до 5 числа місяця (період з 20.12.2012р. до 17.12.2013р. договір №250-4178/2-1 від 20.12.2012р.), до 4 числа місяця (з 18.12.2013р. договори №20-4061/2-1 від 18.12.2013р., №20-3010/2-1 від 18.12.2014р.) наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів).

У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобовязаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні.

У випадку порушення позичальником строку погашення одержаного кредиту, встановлених п.п.2.1, 2.2 цього договору, позичальник надалі сплачує з відповідної календарної дати, яка визначена у договорі, як дата виконання зобовязання, до дати виконання такого зобовязання проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із діючої процентної ставки, збільшеної на 3 процентні пункти, але не більше максимальної процентної ставки, зазначеної в п.3.2 цього договору, порядок нарахування та сплати яких встановлюється п.3.2 цього договору (п.3.4 договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. в редакції договору про внесення змін та доповнень №20-3010/2-1 від 18.12.2014р.).

Як вбачається з матеріалів справи, за користування кредитними коштами, наданими в межах договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р., позивачем були нараховані проценти за період з 22.11.2011р. по 25.10.2015р., а саме:

Дата фіксування Libor 3M USDПеріод застосування Libor 3M USDРозмір індексу Libor 3M USD + проценти за користування кредитомСума процентів по строковому та простроченому кредиту
19.12.2011р. (договір про внесення змін та доповнень б/н від 19.12.2011р.);22.12.2011р. (дата видачі кредиту) 31.03.2012р. (кінцева дата застосування ставки при розрахунку процентів)9% + 0,566950%115600,66 дол. США
01.03.2012р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів)01.04.2012р. 30.06.2012р. 9% +0,479700%178747,65 дол. США
01.06.2012р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів)01.07.2012р. 30.09.2012р.9% + 0,467850%181588,11 дол. США
31.08.2012р. (станом на 01.09.2012р. ставка Libor 3M USD не публікувалась, датою фіксування є останнє значення вказаної ставки, зафіксоване до такої дати 31.08.2012р.)01.10.2012р. 19.12.2012р. 9% + 0,41435%157010,43 дол. США
31.08.2012р. (станом на 01.09.2012р. ставка Libor 3M USD не публікувалась, датою фіксування є останнє значення вказаної ставки, зафіксоване до такої дати 31.08.2012р.)20.12.2012р. (договір про внесення змін та доповнень від 20.12.2012р.) 31.12.2012р.12,5% + 0,41435%32307,40 дол. США
03.12.2012р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів 03.12.2012р., 01.12.2012р., 02.12.2012р. вихідні дні)01.01.2013р. 31.03.2013р.12,5% + 0,310500%240357,02 дол. США
01.03.2013р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів)01.04.2013р. 30.06.2013р.12,5% + 0,284100%242526,80 дол. США
01.06.2013р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів)01.07. 2013р. 30.09.2013р.12,5% + 0,275250%245022,20 дол. США
30.08.2013р. (станом на 01.09.2013р. ставка Libor 3M USD не публікувалась, датою фіксування є останнє значення вказаної ставки, зафіксоване до такої дати з урахуванням того, що 31.08.2013р. вихідний01.10.2013р. 17.12.2013р.12,5% + 0,259500%207480,10 дол. США
30.08.2013р. (станом на 01.09.2013р. ставка Libor 3M USD не публікувалась, датою фіксування є останнє значення вказаної ставки, зафіксоване до такої дати з урахуванням того, що 30.08.2013р. вихідний 31.08.2013р.)18.12.2013р. (договір про внесення змін та доповнень від 18.12.2013р.) 31.12.2013р.12% + 0,259500%35780,72 дол. США
02.12.2013р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів 02.12.2013р., 01.12.2012р. вихідний день)01.01.2014р. 31.03.2014р.12% + 0,238850%229631,43 дол. США
03.03.2014р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів 03.03.2014р., 01.03.2014р., 02.03.2014р. вихідні дні)01.04.2014р. - 30.06.2014р.12% + 0,23565%232122,17 дол. США
02.06.2014р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів з урахуванням того, що 01.06.2014р. вихідний)01.07.2014р. - 30.09.2014р.12% + 0,227150%234509,95 дол. США
01.09.2014р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів)01.10.2014р. 31.12.2014р.12% + 0,233600%234633,66 дол. США
01.12.2014р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів)01.01.2015р. 31.03.2015р.12% + 0,234600%149396,37 дол. США
02.03.2015р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів з урахуванням того, що 01.03.2015р. вихідний)01.04.2015р. 30.06.2015р.12% + 0,260950%302749,74 дол. США
02.06.2015р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів з урахуванням того, що 01.06.2015р. вихідний)01.07.2015р. 30.09.2015р.12% + 0,278700%222644,29 дол. США
01.09.2015р. (перший робочий день місяця, що передує періоду застосування процентів)01.10.2015р. 25.10.2015р.12% + 0,334000%61759,35 дол. США

Враховуючи умови укладеного між сторонами правочину, господарський суд дійшов висновку, що строк внесення Публічним акціонерним товариством «Завод по обробці кольорових металів» процентів за користування кредитними коштами, що були нараховані банком за період з 22.11.2011р. по 25.10.2015р. (включно), настав.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача не заперечувались, позичальником нараховані за вказаний вище період користування кредитом проценти в повному обсязі не сплачувались.

За змістом банківської виписки Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» по рахунку №1221 за період з 23.02.2011р. по 26.10.2015р. Публічне акціонерне товариство «Завод по обробці кольорових металів» перерахувало на користь позивача в рахунок погашення заборгованості по процентам 3170090,69 дол. США.

Отже, як вказує позивач, в результаті порушення позичальником умов кредитного договору щодо строків та розміру процентів, що підлягають сплаті за користування кредитною лінією (з урахуванням часткових оплат на загальну суму 3170090,69 дол. США), у останнього утворилась заборгованість в сумі 133777,34 дол. США процентів.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом наявної у матеріалах справи банківської виписки Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» по рахунку №0836 відповідачем було перераховано на користь позивача грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. (з урахуванням змін та доповнень, внесених договором №20-3010/2-1 від 18.12.2014р.) у період з 14.01.2015р. по 21.09.2015р. у загальній сумі 500000 доларів США.

Відтак, беручи до уваги п.2.2 договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. (зі змінами та доповненнями, внесеними договором №20-3010/2-1 від 18.12.2014р.), з огляду на невнесення відповідачем суми ліміту в обумовленому правочином розмірі в рахунок погашення заборгованості за кредитом, враховуючи відсутність відомостей щодо відмови сторін від щомісячної автоматичної пролонгації строку кредитування, 22.10.2015р. банком винесено на прострочку суму кредиту у розмірі 50000 доларів США.

Згідно із ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.3.2 постанови №1 від 24.11.2014р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» у розгляді питання щодо дострокового повернення кредиту в зв'язку з простроченням виконання боржником свого зобов'язання за кредитним договором господарські суди мають виходити з такого. У силу частини другої статті 1054 ЦК України до кредитних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 1050 зазначеного Кодексу, якою встановлено санкцію за прострочення повернення чергової частини позики, а саме: позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що належать йому відповідно до статті 1048 ЦК України. У такому випадку дострокове повернення кредиту не має ознак одностороннього припинення договірних зобов'язань та є належним способом захисту порушеного права.

Тобто, у випадку невиконання боржником зобов'язання з повернення частини кредиту, у кредитора виникає право вимоги від боржника дострокової сплати всієї суми заборгованості, а також сплати процентів за користування такими коштами.

За правилами п.4.3 договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку остаточного повернення всіх одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, та/або суму неустойки, передбачених цим договором, у випадках, коли позичальник не виконав у строк свої зобовязання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за надання кредиту, та/або плати за кредит, та/або інші зобовязання по сплаті грошових коштів, передбачені цим договором.

Відтак, приймаючи до уваги вказаний вище пункт договору та приписи чинного законодавства, 26.10.2015р. Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» винесено на прострочку залишкову суму заборгованості за кредитом у розмірі 6955000 доларів США.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, з огляду на умови договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. із відповідними змінами та доповненнями, суд дійшов висновку, що термін повернення відповідачем грошових коштів, що були отримані Публічним акціонерним товариством «Завод по обробці кольорових металів» за спірним кредитним правочином в загальному розмірі 7005000 дол. США, настав.

Однак, за твердженнями заявника, які відповідчем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростовані, позичальником грошові кошти, які було отримано за спірним кредитним договором, у строк, передбачений договором №20-0350/2-1 від 23.02.2011р., в повному обсязі повернуто не було, внаслідок чого у Публічного акціонерного товариства «Артемівський завод по обробці кольорових металів» утворилась заборгованість за кредитом в сумі 7005000 дол США, заборгованість по процентам у сумі 133777,34 дол. США.

У звязку з невиконанням позичальником своїх зобовязань щодо сплати кредиту згідно встановленого графіку та погашення відсотків, банк направив на адресу відповідача вимогу №135/29 від 26.10.2015р. про виконання зобовязання за кредитним договором, за змістом якої вимагав у 10-денний термін погасити заборгованість за договором №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. у загальній сумі 7138777,34 дол. США та 447050,26 грн, яка складається із заборгованості по кредиту 7005000 дол. США, заборгованості по процентам 133777,34 дол. США, в тому числі простроченої 80969,21 дол. США, пені за несвоєчасну сплату кредиту 378997,30 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів 39526,26 грн, 3% річних за несплату кредиту 25840,73 грн, 3% річних за несплату відсотків 2694,97 грн.

Листом №07-03/532 від 03.11.2015р. Публічне акціонерне товариство «Артемівський завод по обробці кольорових металів» повідомило позивача про скрутне фінансове становище підприємства, проведення антитерористичної операції на території здійснення відповідачем господарської діяльності, різке падінням курсу національної валюти по відношенню до іноземної, внаслідок чого у Публічного акціонерного товариства «Артемівський завод по обробці кольорових металів» відсутня фінансова можливість виконати вимоги, викладені у вимозі №135/29 від 26.10.2015р. Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Ухвалами господарського суду неодноразово було зобовязано відповідача надати докази сплати заборгованості за кредитним договором.

Відповідач вимоги суду у визначеній частині не виконав, витребуваних судом документів не представив, доказів оплати заборгованості за кредитом в сумі 7005000 дол. США, заборгованості по процентам в сумі 133777,34 дол. США не надав.

Наразі, факт наявності заборгованості у визначеному розмірі на теперішній час відповідачем не заперечується.

Водночас, відповідно до п.3.4 постанови №18 від 26.11.2012р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (пункт 4 частини першої статті 55 ГПК). При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами. У разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній або національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову. За змістом згаданого припису пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви: для нерезидентів в іноземній валюті (за їх бажанням), для інших платників у гривнях у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий-третій частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Виходячи з того, що позовна заява №39-1/1853-6 від 27.11.2015р. була здана до канцелярії господарського суду 02.12.2015р. (про що свідчить відбиток штемпелю відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія), судом встановлено, що сума заборгованості по кредиту становить 167010408 грн (7005000 дол. США * 23,8416 грн), сума заборгованості по процентам 3189465,83 грн (133777,34 дол. США * 23,8416 грн).

За таких обставин, враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги всі наявні в матеріалах справи документи, з огляду на умови договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р., суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Публічного акціонерного товариства «Завод по обробці кольорових металів» про стягнення заборгованості з повернення кредитних коштів в сумі 7005000 дол. США, що становить еквівалент 167010408 грн, та процентів за користування кредитними коштами в розмірі 133777,34 дол. США, що становить еквівалент 3189465,83 грн, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з принципу повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту 378997,30 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів 39526,26 грн, не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частина 6 ст.232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Як визначено у п.п.5.1, 5.3 договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р., за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов цього договору зобовязань винна сторона сплачує іншій стороні неустойку, передбачену договором, а також відшкодовує збитки, понесені іншою стороною. За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

Наразі, за порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. позивачем нараховано пеню за простроченими процентами в сумі 39526,26 грн за період з 05.10.2015р. по 25.10.2015р., пеню за простроченим кредитом в сумі 378997,30 грн за період з 22.10.2015р. по 25.10.2015р.

Указом Президента України №405/2014 від 14.04.02014р. «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Згідно з ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У подальшому на виконання абзацу третього пункту 5 ст.11 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженнями №1053-р від 30.10.2014р., №1275-р від 02.12.2015р. Кабінету Міністрів України затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до яких, у тому числі, включено місто Артемівськ.

Одночасно, відповідно до ст.1 Закону України «Про боротьбу з терроризмом» антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий наказ №33/6/а від 07.10.2014р. «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014р.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України.

Закріплене в ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень ст.58 Конституції України приписи ст.2 вказаного закону відносно заборони нарахування пені з 14.04.2014р. мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних виключень щодо їх незастосування.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи Закону України «Про боротьбу з терроризмом», прийнятий на його виконання та виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» наказ №33/6/а від 07.10.2014р. керівника Антитерористичного центру при СБУ «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відмовляє в задоволені вимог щодо стягнення пені, нарахованої в період проведення антитерористичної операції.

У звязку з вищенаведеним, заявлена до стягнення пеня за несвоєчасну сплату кредиту 378997,30 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів 39526,26 грн у вказані вище періоди стягненню не підлягає.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту за період з 05.10.2015р. по 25.10.2015р. в розмірі 25840,73 грн, 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за період з 22.10.2015р. по 25.10.2015р. 2694,97 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є арифметично вірним.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків неустойки та 3% річних, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасну сплату кредиту 378997,30 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів 39526,26 грн з одночасним задоволенням позовних вимог в частині стягнення процентів річних за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 25840,73 грн, процентів річних за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 2694,97 грн у повному обсязі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

За правилами ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч.ч.1-3 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За змістом ст.188 вказаного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до п.6.9 договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. всі зміни та доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін в письмовій формі та є невідємними частинами цього договору.

Як вказує відповідач, Публічне акціонерне товариство «Завод по обробці кольорових металів» звернулось до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» із листом-пропозицією №21-10/1 від 04.01.2016р. відносно укладення договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. у відповідній редакції.

Проте, банком відповіді щодо погодження запропонованої Публічним акціонерним товариством «Завод по обробці кольорових металів» редакції договору про внесення змін та доповнень до спірного кредитного правочину надано не було, що зумовило звернення до суду з розглядуваним зустрічним позовом.

Згідно з правовою позицією позивача у справі, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заперечує проти внесення відповідних змін у договір.

За приписами ч.1 ст.652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.2 ст.652 вказаного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов визначених ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України при істотній зміні обставин.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.02.2012р. за №3-9гс12.

Таким чином, для зміни договору у разі істотної зміни обставин необхідна наявність всіх перелічених умов одночасно.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, Публічне акціонерне товариство «Завод по обробці кольорових металів» зазначає, що у зв'язку із загостренням соціальної та економічної ситуації на сході України та проведенням антитерористичної операції, зокрема, у Донецькій області, сталася істотна зміна обставин, що унеможливлює виконання кредитного договору на умовах, які досягнуто сторонами при його укладенні, внаслідок чого, на підставі ст.652 Цивільного кодексу України, виникли підстави для внесення змін до спірного правочину.

Крім того, як вказує відповідач, різке погіршення умов ведення господарської діяльності у регіоні місцезнаходження Публічного акціонерного товариства «Завод по обробці кольорових металів», зокрема, масові заворушення, захоплення будівель державних установ, проведення військових та бойових дій, порушує співвідношення майнових інтересів сторін кредитного договору, що позбавляє підприємство того, на що воно розраховувало при укладанні кредитного договору.

Проте, суд не приймає вказані твердження заявника, оскільки останній отримав кошти банку та використовував їх відповідно до умов договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. В свою чергу, несвоєчасне повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом позбавляють позивача того, на що він розраховував при укладенні кредитного договору.

Відповідно до п.2.6 постанови №1 від 24.11.2014р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційними ризиками сторін договору та не можуть бути підставами для зміни чи розірвання кредитного договору, оскільки це не є істотною зміною обставин у розумінні статті 652 ЦК України.

Аналогічна за змістом право позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 31.05.2016р. по справі №910/28960/15.

Посилання Публічного акціонерного товариства «Завод по обробці кольорових металів» щодо перебування останнього в зоні проведення антитерористичної операції, зокрема, у м.Бахмут Донецької області не визначається істотною зміною обставин в розумінні ст.652 Цивільного кодексу України. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 06.08.2015р. у справі №910/635/15-г.

Слід зазначити, що договір №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. був укладений у 2011 році та передбачав обовязок позичальника щодо остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту до 22.02.2012р. Сторонами неодноразово вносились зміни до вказаного договору, в тому числі, в частині строку повернення кредитних коштів. Зокрема, за наявності обставин проведення антитерористичної операції на сході України відповідні зміни редакції договору відбулись наприкінці 2014 року, що свідчить про збалансовану реакцію сторін (в тому числі, кредитора) на політичну та економічну ситуацію в державі.

Водночас, з метою підтвердження обставин, на які посилається відповідач, Публічним акціонерним товариством «Завод по обробці кольорових металів» надано до матеріалів справи висновок №43/12.1.-21/03 від 18.01.2016р. Донецької торгово-промислової палати про істотну зміну обставин за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р.

Вказаний висновок не приймається судом до уваги як належний та допустимий доказ засвідчення факту зміни істотних обставин за кредитним договором №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. з огляду на наступне:

В силу норм ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим Рішенням №44(5) від 18.12.2014р. Президії Торгово-промислової палати України.

Підпунктом 3.3.1 п.3.1 Регламенту визначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об'єктивно впливають на виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

Згідно з п.4.2 Регламенту Торгово-промислова палата України уповноважує регіональні торгово-промислові палати засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції Торгово-промислової палати України, крім засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються, зокрема, зобовязань за умовами договорів, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції Торгово-промислової палати України.

Відтак, до компетенції Торгово-промислової палати України та її регіональних відділень віднесено засвідчення настання обставин непереборної сили (форс-мажору), проте, не істотної зміни обставин у розумінні норм ст.652 Цивільного кодексу України. Крім того, наявність відповідних обставин може бути підставою для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, але жодним чином не звільняє від обовязку виконання боржником безпосередньо зобовязання.

Таким чином, з огляду на ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, які б свідчили про одночасну наявність всіх перелічених у ст.652 Цивільного кодексу України умов, необхідних для внесення змін до кредитного договору №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладанні договору, за висновками суду Публічним акціонерним товариством «Завод по обробці кольорових металів» всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено наявності підстав, передбачених договором чи законом, в силу яких суд може прийняти рішення про внесення змін до договору, внаслідок чого вимоги відповідача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Клопотання без номеру та дати, яке надійшло до господарського суду 07.09.2017р., відповідача про відкладення розгляду справи та надання часу для ознайомлення з матеріалами справи (у звязку зі зміною уповноваженого представника Публічного акціонерного товариства «Завод по обробці кольорових металів»), залишається судом без задоволення, з огляду на наступне:

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийнття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін або зміна представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов?язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Таким чином, за висновками суду, незважаючи на зміну представника відповідача, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, судом прийнято до уваги, що відповідачем вже було висловлено свою правову позицію по суті спору в усному та письмовому вигляді, а присутність сторін в засідання суду 07.09.2017р. була визнана судом не обовязковою.

Разом з тим, судом враховано, що розгляд справи триває вже майже два роки, а подальше відкладення розгляду справи порушує право сторін на розгляд справи упродовж розумного строку.

Крім того, довіреність на представника відповідача ОСОБА_2Є була видана 07.08.2017р., внаслідок чого вказаний представник не був позбавлений права та можливості завчасно ознайомитись з матеріалами справи №905/3332/15 та за необхідності надати додаткові докази.

Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір в сумі 182700 грн, сплачений за подання первісного позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, суд виходить з того, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Крім того, судовий збір у розмірі 1378 грн, сплачений за подання зустрічної позовної заяви, підлягає віднесенню на відповідача. Судовий збір в сумі 1378 грн, сплачений у звязку з поданням Публічним акціонерним товариством «Завод по обробці кольорових металів» заяви б/н від 12.08.2016р. про зміну предмету позову, з огляду на приписи ст.7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню заявнику, за умови надходження відповідного письмового клопотання платника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м.Київ до Публічного акціонерного товариства «Завод по обробці кольорових металів», м.Бахмут про стягнення заборгованості за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. у загальному розмірі 7138777,34 дол. США та 447059,26 грн, яка складається з заборгованості по кредиту 7005000 дол. США, заборгованості по процентам 133777,34 дол. США, в тому числі прострочена 80969,21 дол. США, пеня за несвоєчасну сплату кредиту 378997,30 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів 39526,26 грн, 3% річних за несплату кредиту 25840,73 грн, 3% річних за несплату відсотків 2694,97 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Завод по обробці кольорових металів» (84500, Донецька область, м.Бахмут, вул.Героїв праці, буд.42, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м.Київ, Шевченківський район, пров.Шевченка, буд.12, ) заборгованість по кредиту 7005000 дол. США, що становить еквівалент 167010408 грн, заборгованість по процентам 133777,34 дол. США, що становить еквівалент 3189465,83 грн, 3% річних за несплату кредиту 25840,73 грн, 3% річних за несплату відсотків 2694,97 грн, а також судовий збір в сумі 182700 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині первісний позов залишити без задоволення.

Відмовити повністю у задоволенні зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Завод по обробці кольорових металів», м.Бахмут до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м.Київ про внесення змін до кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р., шляхом визнання укладеним договору про внесення змін до кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-0350/2-1 від 23.02.2011р. у відповідній редакції.

У судовому засіданні 07.09.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 12.09.2017р.

Головуючий суддя Ю.О.Паляниця

Суддя С.С. Тарапата

Суддя В.І. Матюхін