ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017 Справа № 904/7712/17
За позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро

До: Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», м. Кривий Ріг

Про: стягнення 4 083, 12 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1 (дов. від 17.05.17р.);

Від відповідача: ОСОБА_2 (дов.№14/12466 від 26.12.16р.)

СУТЬ СПОРУ :

ПАТ « Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (позивач) звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з ПрАТ «Інгулецький ГЗК» (відповідач) заборгованості у сумі 4 083, 12 грн. - плата за користування вагонами. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наступні обставини : в березні 2017 року залізницею на адресу одержувача - ПрАТ «Інгулецький ГЗК» були прийняті до перевезення порожні вагони ; проте вони були затримані на шляху прямування через зайнятість колій на станції призначення Інгулець з вини відповідача - у звязку з несвоєчасним забиранням вантажу відповідачем на свою підїзну колію. На підтвердження фактів затримки вагонів на коліях станції призначення з вини відповідача позивач надав акти загальної форми ГУ-23, накази №506 та №509 від 04.03.17р. про затримку вагонів, повідомлення про затримку вагонів №11 від 04.03.17р. та №44 від 04.03.17р.

ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (відповідач) проти задоволення позову заперечував , посилаючись на наступні обставини: затримка вагонів, які відображені в актах загальної форми №589 від 05.03.2017р. та №588 від 05.03.2017р. на станції Інгулець відбулась не з причин , що залежать від відповідача, а з причин , що залежить від позивача, а саме - в звязку з порушенням позивачем встановленого договором інтервалу здавання порожніх вагонів під завантаження та неможливістю через це вивезти відповідачем предявлені вагони . Порушення встановленого інтервалу з боку позивача ( в бік зменшення) є порушенням умов договору та призводить до виникнення ситуацій затримки вагонів. Враховуючи зазначене, відповідач вважає , що затримка вагонів сталася не з вини відповідача. Окрім того відповідач зазначає, що відповідно до акту загальної форми №586 від 04.03.17р. на адресу відповідача поїздом №3506 прибули порожні вагони у кількості 62 шт. , які були предявлені відповідачу о 13:00 год. В той же час відповідно до наданої позивачем копії Книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження по станції Інгулець повідомлення про подавання вагонів, що прибули на станцію Інгулець поїздом №3506, було передане представником «ІНГЗК» лише о 18:20 год.; і як зазначено в акті №586 , о 18:20 год. зазначені вагони і були забрані відповідачем; отже ( на думку відповідача) вагони , що перелічені в акті загальної форми №586 від 04.03.2017р., не простоювали в очікуванні подачі під вантажні операції з вини відповідача, а тому нарахування плати за користування вагонами є безпідставною . Відповідно до акту загальної форми №592 від 05.03.17р. 05.03.17р. на адресу відповідача поїздом №2156 прибули порожні вагони у кількості 46 шт.; відповідно до книги повідомлень запланований залізницею час подавання вагонів під навантаження - 13:15 год.; як зазначено в акті №592, о 13:15 год. зазначені вагони і були подані на підїзну колію відповідача; отже (на думку відповідача) вагони, що перелічені в акті загальної форми №592 від 05.03.17р., простоювали в очікуванні подачі під вантажні операції не з вини відповідача; такий простій був запланований залізницею, що і підтверджується запланованим часом подавання вагонів, зазначеним в книзі повідомлень; відповідно нарахування плати за користування вагонами є безпідставним.

Відповідно до акту загальної форми №591 від 04.03.2017р. на адресу відповідача поїздом №3558 прибули порожні вагони у кількості 57 шт., які були предявлені відповідачу о 20:20 год. Згідно до наданої позивачем книги повідомлень повідомлення про подавання вагонів, що прибули на станцію Інгулець поїздом №3558, було передане представникові відповідача лише о 06:45 год. 05.03.2017р., і як зазначено в акті №591, 0 06:45 год. 05.03.2017р. зазначені вагони і були забрані відповідачем; отже (на думку відповідача), вагони , що перелічені в акті загальної форми №591 від 04.03.17р. не простоювали в очікуванні подачі під вантажні операції з вини відповідача, а нарахуванням плати за користування вагонами є безпідставним.

Також відповідача зазначає, що на час затримки вагонів на станції Інгулець за актом загальної форми №591 від 04.03.17р. відповідачем було предявлено до перевезення два маршрути: маршрут призначенням ст. Берегова №9 0 17:45 год. та маршрут призначенням ст. Берегова №10 о 18:10 год.; факт предявлення підтверджується повідомленням про закінчення вантажних операцій з відмітками працівників станції Інгулець про прийняття повідомлень. На час складання акту - 05.03.2017р. об 11:25 год. зазначені маршрути не були прийняті залізницею, про що було зроблено застереження в самому акті.

12.09.17р. до канцелярії суду від позивача надійшли письмові пояснення ( т.2, а.с.31-34), в яких останній заперечував проти обставин та їх правової оцінки , наведених у відзиві на позов, зазначаючи про таке : статтею 71 Статуту залізниць України визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних підїзних колій, визначаються договором; договором № ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч від 02.06.2014 про експлуатацію залізничної підїзної колії ПАТ «Інгулецький ГЗК» , яка примикає до станції Інгулець ДП «Придніпровська залізниця», укладеного між сторонами визначений порядок і умови експлуатації залізничних підїзних колій. Так в договорі зазначено: п.1. підїзна колія, яка належить власнику примикає до станції Інгулець стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної копії №2; підїзна колія обслуговується власним локомотивом ПАТ « Інгулецький ГЗК »; межею підїзної колії є знак «Межа підїзної колії», який встановлено на продовженні колії №3, колії №2»; відповідно до п.5. договору передача (здача) вагонів для підїзної колії здійснюється: порожніх вагонів під навантаження концентрату через інтервал часу 1, 5 год, інші за повідомленнями; згідно з п.6. договору вагони для підїзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії; відповідно до ст.42 Статуту залізниць України зазначено: «Залізниця зобовязана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої годи наступного дня; якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу , одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення; за угодою між одержувачем і станцією вагони можуть подаватися без попереднього повідомлення». В підпункті 4.1. пункту 4 Правил обслуговування підїзних колій, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №875/5096, визначений порядок подачі та забирання вагонів: «Подача та забирання вагонів на підїзні колії виконується за повідомленням або через установлені інтервали часу. Тож , у разі передачі вагонів по інтервалам залізниці згідно ст.42 Статуту залізниць України повідомляє одержувача про прибуття вагонів тільки по прибуттю, тобто згідно п.5. договору вантажоодержувач через 1, 5 години повинен забрати на свою підїзну колію вантаж «Порожні власні вагони», які прибули на його адресу. Враховуючи вищезазначене, позивач зазначає, що через те, що відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Інгулець від вантажу який прибув на його адресу - спричинив ситуацію з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобовязання за договором на перевезення по накладним і довести власні вагони на станцію призначення; при цьому, через затримку вагонів на станції призначення і на підходах до неї, з вини відповідача була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів. Затримка вагонів підтверджується актами загальної форми складеними на станції Інгулець за весь час затримки вагонів на станції підходу Красний Шахтар по наказу №506 ( за період з 14год.46хв. 04.03.2017р. по 05.03.2017р. 06 год.05.хв.) та на станції підходу Кривий ріг Західний по наказу №509 ( за період з 15 год. 27 хв. 04.03.2017р. по 05.03.2017р. 11 год. 30хв.). Окрім того , позивач зазначає, що з моменту видачі наказів про затримку вагонів №506, 509 до закінчення їх дії на станції Інгулець були зайняті колії з вини відповідача, що є порушенням вимог п.5. договору №ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч від 02.06.2014 та Правил видачі вантажів, Правил користування вагонами, правил зберігання вантажів. Одночасно, в жодному нормативному документі не зазначено, що всі колії станції Інгулець обовязково повинні бути зайнятими; на станції повинні обовязково бути в наявності вільні колії для обгону локомотива, проведення маневрових робіт, приймання та відправлення навантажених і порожніх власних вагонів. Дане (на думку позивача) доводить неправомірність заперечення відповідача проти сплати спірної суми по прибуттю спірних вагонів на станцію призначення; накази про закінчення даних затримок надавалися після вивільнення відповідачем колій станції Інгулець, тобто після відновлювання руху поїздів. Вищезазначене спростовує твердження відповідача про зайнятість колій на станції Інгулець. Підсумовуючи вищевикладене, позивач зазначає, що враховуючи документальне підтвердження вини відповідача в затримці вагонів на підході до станції призначення на весь час дії наказів №506 та №509 плата за користування вагонами по відомостям ф.ГУ-46 №№06039092, 05039089, 06039096, 06039094, 06039093, 050039085, 06039091, 09039116, 06039099, 06039097, 06039098, 07039103, 07039104, 07039105, 10039118, 08039109 на загальну суму 4 083, 12 грн. нарахована правомірно.

По справі було оголошено перерву з 29.08.17р. по 12.09.17р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на базі державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття», 21.10.2015 проведено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» (). ПАТ «Українська залізниця» розпочала свою фінансово-господарську діяльність з 01.12.2015. Згідно зі ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування та ч.2 загальних положень Статуту ПАТ «Українська залізниця», усі права та обовязки ДП «Придніпровська залізниця» переходять до правонаступника - ПАТ «Українська залізниця».

02.06.2014р. Державне підприємство «Придніпровська залізниця» (залізниця) та Публічне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ( власник колії ) уклали договір про експлуатацію залізничної підїзної колії публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», яка примикає до станції Інгулець ДП «Придніпровська залізниця» №ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч, за умовами п. 1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій Інгулець ДП «Придніпровська залізниця»: стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею підїзної колії є знаки "Межа підїзної колії", які встановлено на продовженні колії №3 біля вхідного сигналу «Н-І», на продовжені колії №2 біля вхідного сигналу «Н-ІІ».

Положення п. 19 вказаного договору передбачено, що останній укладається терміном на пять років і діє з моменту його підписання сторонами. Відповідно до п. 4 договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України , Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на підїзній колії .

Здавання вагонів для підїзної колії здійснюється: порожні під навантаженням концентрату залізорудного через інтервал часу 1, 5 години; інші за повідомленням , які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ «ІнГЗК» не пізніше, ніж за 2 години до предявлення вагонів до здавання , з реєстрацією у «Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження» форми ГУ-2. (п.5. договору).

Вагони для підїзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії (п.6. договору).

Згідно п. 10 договору час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

В п.14 договору сторони погодили, що власник колії сплачує залізниці: за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги (Тарифного керівництва №1); за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії , після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки ( на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів; інші збори і плати за додаткові роботи та послуги , які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами; збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ Залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення (т.1, а.с.59-60, 61).

За залізничними накладними залізницею було прийнято до перевезення у власних вагонах вантаж на адресу одержувача ПрАТ «Інгулецький ГЗК». Відповідно до зазначених накладних (т.1, а.с. 66-119, 124-154, 156-193, 195-221 ), станція та залізниця призначення Інгулець Придніпровської залізниці. Відповідно до наказу №506 від 04.03.17р. об 14:46 год. були затримані вагони на станції Красний Шахтар Придніпровської залізниці через неприйняття вагонові вантажовласником ПрАТ «Інгулецький ГЗК» по причині скупчення вагонів на станції Інгулець Придніпровської залізниці , що прибули на адресу ПрАТ «Інгулецький ГЗК», а також у звязку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Так, згідно наказу №506 від 04.03.17р. затримці підлягали вагони №№ голова 53765467 хвіст 55724371 у кількості 55 вагонів, індекс поїзда 4151-51-4677 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2114 (т.1. а.с.62).

Судом встановлено, що за наведеним фактом станцією затримки вагонів Красний Шахтар Придніпровської залізниці складений акт про затримку вагонів №11 від 04.03.2017р. , що прибули поїздом №2114 03.03.2017 о 6:16 год. на адресу ПрАТ «Інгулецький ГЗК». Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Інгулець Придніпровської залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу (т.1, а.с.64)

Крім того, на підставі наведених обставин, складений акт загальної форми ГУ-23 №11 від 04.03.2017р. (т.1., а.с.65) Повідомлення про затримку вагонів №11 отримане відповідачем 04.03.2017р. о 16:00 год. (т.1, а.с.63).

Згідно наказу №509 від 04.03.17р. об 15:27 год. були затримані вагони на станції Кривий Ріг Західний Придніпровської залізниці через неприйняття вагонові вантажовласником ПрАТ «Інгулецький ГЗК» по причині скупчення вагонів на станції Інгулець Придніпровської залізниці , що прибули на адресу ПрАТ «Інгулецький ГЗК», а також у звязку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Так, згідно наказу №509 від 04.03.17р. затримці підлягали вагони №№ голова 61181202 хвіст 60790649 у кількості 61 вагонів, індекс поїзда 4011-51-4677 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2116 (т.1. а.с.120).

Судом встановлено, що за наведеним фактом станцією затримки вагонів Кривий Ріг Західний Придніпровської залізниці складений акт про затримку вагонів №44 від 04.03.17р. , що прибули поїздом №2116 03.03.2017 о 6:53 год. на адресу ПрАТ «Інгулецький ГЗК». Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Інгулець Придніпровської залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу (т.1, а.с.123)

Крім того, на підставі наведених обставин, складений акт загальної форми ГУ-23 №44 від 04.03.2017р. (т.1., а.с.122) Повідомлення про затримку вагонів №44 отримане відповідачем 04.03.2017р. о 16:30 год. (т.1, а.с.121).

При цьому на станції Інгулець Придніпровської залізниці під час дії наказів №506 та №509 від 04.03.2017р., були складені акти загальної форми ГУ-23 за весь час затримки вагонів на станції підходу Красний Шахтар та Кривий Ріг Західний до станції призначення по вищезазначеним наказам №№586, 588, 589, 591, 592 по причині несвоєчасного вивільнення колій відповідачем (т.1., а.с.155, 194, 222-226)

Положеннями абзацу 1 ст. 42 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Залізниця своєчасно повідомила відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми про віднесення на відповідальність вантажовласника, що підтверджується відповідними записами-повідомленнями відображеними у Книзі ф. ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Інгулець Придніпровської залізниці. (т.1, а.с.227-237)

Так, враховуючи обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станціях Красний Шахтар та Кривий Ріг Західний Придніпровської залізниці позивачем розраховано плату за користування вагонами у загальній сумі 4 083, 12 грн. , яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№06039092, 05039089, 06039096, 06039094, 06039093, 050039085, 06039091, 09039116, 06039099, 06039097, 06039098, 07039103, 07039104, 07039105, 10039118, 08039109 , які підписані представником відповідача із застереженням що на момент повідомлення на станції Інгулець були наявні вільні шляхи. (т.1, а.с.38-58).

За приписами ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Положеннями 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Статтею 119 Статуту залізниць України визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно п. 8 Правил зберігання вантажів збір та пп. 2.1. п. 2 Тарифного керівництва № 1 за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача, після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо); збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (одиниці) справляється в розмірі 5, 90 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба округляється до повної.

Відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділі 1 Тарифного керівництва № 1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Згідно п. п. 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (п. п. 9, 10 Правил).

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Згідно п. 12 вказаних Правил, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Судом встановлено, що станціями затримки Красний Шахтар та Кривий Ріг Західний , та станцією призначення Інгулець Придніпровської залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції підходу за наказами №506 та №509 від 04.03.2017р., відповідно до Тарифного керівництва № 1 (затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№06039092, 05039089, 06039096, 06039094, 06039093, 050039085, 06039091, 09039116, 06039099, 06039097, 06039098, 07039103, 07039104, 07039105, 10039118, 08039109, у загальній сумі 4 083, 12 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу та відповідно про правомірність нарахування Відповідачу плати за користування вагонами.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

При цьому, акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Положеннями п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Отже, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем акти загальної форми ГУ-23 відповідають формі та змісту Правил користування вагонами і контейнерами та містять підписи відповідних осіб. Крім того, суд зазначає, що акт загальної форми, складений представником станції , не є єдиним доказом для нарахування плати за затримку вагонів. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.10.14 р. у справі № 904/5778/13.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, суд вважає необґрунтованими виходячи з такого. Взаємовідносини залізниці з відповідачем щодо подачі та забирання вагонів регулюються договором № ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч від 02.06.2014 про експлуатацію залізничної підїзної колії ПАТ «Інгулецький ГЗК». Відповідно до п. 4 договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України , Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на підїзній колії .

Здавання вагонів для підїзної колії здійснюється: порожні під навантаженням концентрату залізорудного через інтервал часу 1, 5 години; інші за повідомленням , які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ «ІнГЗК» не пізніше, ніж за 2 години до предявлення вагонів до здавання , з реєстрацією у «Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження» форми ГУ-2. (п.5. договору).

Вагони для підїзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії . (п.6. договору).

В п.16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 №411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854 чітко вказано, що : «Черговий по станції зобов'язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів». До того ж, в п. 14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України ЦД-0058, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку від 31.08.2005 №507 зазначено: «Приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії». (Тобто на станції не можливо щоб всі колії постійно були зайняті вагонами, обов'язково повинні бути вільні колії.)

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів . Даний висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в Листі від 12.06.2014р. № 0701-11/96/715/14 , що кореспондується з постановами ВГСУ по справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13, 904/3583/14.

Визначаючи правову позицію щодо зайнятості колій на станції призначення з причин, які залежать від вантажоодержувача, через які залізниця не мала можливості доставити вагони на станцію призначення та затримала їх на підходах, Вищий господарський суд України у вищезгаданому Листі зазначає, що у відповідних питаннях господарським судам слід керуватися п.8 Правил користування вагонами та контейнерами, за яким у разі затримки вагонів на станції призначення з причин, що залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми ГУ-23, який підписується представниками станції і вантажовласника.

Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під'їзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення Інгулець актах загальної форми ф.ГУ-23 №№586, 588, 589, 591, 592.

Позивач у відповідності до п.5 договору своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати на під'їзну колію відповідача вагони, щодо яких станцією Терни складено акти загальної форми №№586, 588, 589, 591, 592. Відповідні записи-повідомлення відображено в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2.

За весь час затримки спірних вагонів з вини Відповідача, підтвердженої актами ф. ГУ-23, залізницею було розраховано плату за користування вагонами.

Згідно ч.1 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до Листа ВГСУ від 12.06.2014 №0701-11/96/715/14 вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під'їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під'їзну колію.

Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників відповідача, викладені ними при підписанні відомостей плати та актах загальної форми не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Викладеним спростовується твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Всі прямі докази вини відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення та правомірності дій залізниці щодо надання наказів - це акти загальної форми ГУ-23, акти про затримку вагонів ф.ГУ-23а, витяги із Книг повідомлення про прибуття вантажу ф.ГУ-2, повідомлення про затримку вагонів, накази на затримку вагонів, відомості плати за користування вагонами ф.ГУ-46, та накладні оформлені працівниками залізниці у відповідності з вимогами діючих нормативно - правових документів: п.п.4,6,8,9,10,12 Правил користування вагонами, ст.ст.119, 125 Статуту залізниць України, умовам Договору сторін.

Враховуючи вищезазначене , позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного , керуючись вимогами ст. ст. 33, 43-44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства « Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47; ) на користь позивача - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108; ): 4 083, 12 грн. - плати за користування вагонами та 1 600, 00 грн. витрат на сплату судового збору .

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 13.09.2017