ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року Справа № 915/709/17

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Берко О.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1, дог. від 15.08.2017 р. № 55,

від відповідача представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

АДРЕСА_2,

про стягнення авансового платежу в сумі 15000 грн. за договором будівельного підряду, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 15000 грн., сплачених йому позивачем як аванс за укладеним між ними договором будівельного підряду від 10.04.2017 р. № 484. Такі вимоги обґрунтовано тим, що спірна сума грошових коштів сплачена як аванс підприємцю ОСОБА_3. Останній, порушуючи п. 1.3 договору будівельного підряду, яким передбачено строк завершення будівництва: 10.06.2017, взагалі не приступив до початку виконання будівельних робіт. Унаслідок такої бездіяльності відповідача 17.06.2017 повідомлено про відмову від договору будівельного підряду на підставі ст.849 ЦК України та витребувано аванс з підстав, передбачених ст.1212 ЦК України.

Підприємець ОСОБА_2 також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими позовними вимогами ухвалою від 19.07.2017 р. порушено провадження в даній справі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, поштове відправлення з ухвалою суду від 15.08.2017 р., направлене на адресу підприємця ОСОБА_3, повернено до суду органом зв'язку з відсутністю адресата за місцезнаходження, проте суд вважає, що відповідача належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, тому що ухвалу суду направлено на адресу його реєстрації, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу, у відповідності до ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши представника позивача, який підтримав позовну заяву з викладених у ній та додаткових поясненнях підстав, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між сторонами у справі укладено договір від 10.04.2017 р. № 484 будівельного підряду (далі - договір), за умовами якого підприємець ОСОБА_3 (підрядник) зобов'язався здійснити будівельні роботи з монтажу шести поверхів залізобетонного каркасу каркасно-ригельної будівлі з матеріалів б/в розміром 24 м*15 м по осям колон із матеріалів підприємця ОСОБА_2 (замовника), згідно затвердженої проектної документації та вимог Державних будівельних норм, і здати у строк до 10.06.2017 р., а замовник - надати підряднику будівельний майданчик, прийняти об'єкт за актом прийому-передачі виконаних робіт та оплатити виконані роботи (п. 1.1 договору). Підрядник приступає до будівництва об'єкта не пізніше трьох днів після отримання будівельного майданчика та заявки (п. 1.2 договору).

Загальна сума договору складає 100000 грн. Оплата здійснюється на поточний рахунок підрядника у національній валюті України з урахуванням фактично виконаних обсягів робіт підрядником на підставі актів виконаних робіт (п.п. 2.1, 2.5 договору). Умовами договору визначено наступні етапи здійснення замовником розрахунків: 1) сплата підряднику авансу в розмірі 10 % від загальної суми договору, що становить 10000 грн.; 2) після повного завершення монтажу перших трьох поверхів сплата підряднику 30 % від загальної суми договору - 30000 грн.; 3) після повної здачі шести поверхів об'єкта сплата підряднику 60 % від загальної суми договору - 60000 грн. (п. 2.2 договору).

У разі порушення підрядником терміну введення в експлуатацію об'єкта більше ніж на 10 календарних днів замовник має право розірвати договір та вимагати компенсацію збитків і стягнення штрафних санкцій, передбачених договором та чинним законодавством, що виникли у зв'язку з порушенням термінів введення об'єкта в експлуатацію (пп. 4.1.1 договору).

Сторонами погоджено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків (п.п. 7.1, 7.2 договору).

На виконання умов договору підприємцем ОСОБА_2 сплачено відповідачу 15000 грн. згідно квитанції від 10.05.2017 р. до прибуткового касового ордера, підписаної підприємцем ОСОБА_3 та скріпленої печаткою останнього (ас.16).

Підприємець ОСОБА_3 станом на 10.06.2017 р. не приступив до виконання робіт, обумовлених договором, у зв'язку з чим підприємець ОСОБА_2 звернувся до відповідача з листом-вимогою від 17.06.2017 р. (ас. 17) про повернення у триденний термін авансового платежу в сумі 15000 грн., у котрому позивач також повідомив підприємця ОСОБА_3 про відмову на підставі ст. 849 ЦК України від договору будівельного підряду. Зазначений лист-вимогу, направлення якого відповідачу підтверджується відповідною квитанцією поштового відділення та описом вкладення до поштового відправлення (ас. 18), відповідачем залишено без реагування та виконання.

За твердженнями позивача, на даний час сума авансу відповідачем не повернена, у зв'язку з чим підприємець ОСОБА_2 вважає, що відповідач зберігає спірні кошти без достатньої правової підстави, що, згідно ст. 1212 ЦК України, є підставою для повернення його позивачу.

Суд визнає позовні вимоги необґрунтованими, виходячи з наступного.

Чинним законодавством передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України).

Правовідношення за договором будівельного підряду регулюються договором будівельного підряду та спеціальними законами, які містяться у цивільному та господарському законодавстві.

Спеціальними законами цивільного та господарського законодавства визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1 ст. 875 ЦК України, ч.1 ст. 318 ГК України).

Щодо наслідків невиконання підрядником своїх зобов'язань спеціальним законом передбачено, що у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її строку стає явно неможливим, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ч.2 ст.320 ГК України).

Аналогічні наведеному законодавству наслідки невиконання підрядником умов договору щодо строків закінчення будівництва сторони передбачили у вказаному вище підпункті 4.1.1 договору, згідно якого замовник має право розірвати договір та вимагати компенсацію збитків і стягнення штрафних санкцій, передбачених договором та чинним законодавством. Викладене у договорі формулювання права замовника як: "має право розірвати договір" суд визнає як право замовника на звернення до суду з позовом про розірвання укладеного між сторонами договору, а не право замовника в односторонньому порядку розірвати договір, так як згідно ділового обороту у наведеному формулюванні повинно бути зазначено про односторонність такого права. Таке узгоджується із законодавством, згідно якого не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом (ч. 2 ст. 214 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК України); зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом; у разі односторонньої відмови від договору, якщо таке право на відмову встановлено договором, договір є розірваним (ст.625 ЦК України).

Отже, щодо правочинів будівельного підряду ні спеціальним законодавством, ні укладеним сторонами договором не передбачено право замовника в односторонньому порядку розірвати договір, у тому числі шляхом відмови від договору, тому посилання позивача як на підставу одностороннього розірвання з 17.06.2017 договору шляхом відмови від нього на ч. 4 ст. 849 ЦК України, яка є загальним законом щодо правовідносин підряду, суд визнає безпідставним.

Ні спеціальним законодавством щодо договорів будівельного підряду, ні договором, не передбачено повернення замовнику авансових платежів у разі прострочення підрядником строку початку чи закінчення будівництва. У випадку таких порушень підрядником і спеціальним законодавством і договором передбачено, зокрема відшкодування збитків.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що положення ст.1212 ЦК України, на котрі позивач посилається як на підставу своїх вимог, до спору в даній справі не можуть бути застосованими.

Таким чином, суд визнає, що обраний підприємцем ОСОБА_2 спосіб захисту свого порушеного права у справі не відповідає обставинам спору, а тому в задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст. 49 ГПК України, у разі відмови судом у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

У судовому засіданні 07.09.2017 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення авансового платежу в сумі 15000 грн. відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 09.09.2017.

Суддя Ю.М. Коваль.