ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.09.2017 Справа №905/403/17 Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кротінової О.В, суддів: Чорненької І.К., Тарапати С.С.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, ,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго, м.Курахове Мар'їнського району Донецької області, ,

про стягнення 3989641,64 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю, -

Згідно приписів ст.77 Господарський процесуальний кодекс України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 04.04.2017р. по 25.04.2017р., з 12:40 год. 25.04.2017р. по 16 год. 35 хв. 25.04.2017р., з 25.04.2017р. по 06.06.2017р., з 06.06.2017р. по 27.06.2017р., з 22.08.2017р. по 28.08.2017р., з 28.08.2017р. по 12.09.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н б/д до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго, м.Курахове Мар'їнського району Донецької області, про стягнення 3989641,64 грн., у тому числі: пені у розмірі 2650733,85грн., 3% річних у розмірі 141499,37грн., інфляційних втрат у розмірі 1197408,42 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/403/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 16.02.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/403/17.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору купівлі-продажу природного газу №3-1-2014/057-ПР від 23.12.2014р. із відповідачем, несвоєчасне виконання останнім за ним своїх зобовязань з оплати вартості поставленого природного газу, внаслідок чого виникли підстави для нарахування 3% річних за період з 19.06.2015р. по 10.08.2015р. (зобовязання січня 2015р.), по 09.09.2015р. (зобовязання лютого 2015р.), по 09.11.2015р. (зобовязання березня 2015р.), пені за період з 19.06.2015р. по 02.08.2015р. (зобовязання січня 2015р.), по 09.09.2015р. (зобовязання лютого 2015р.), по 14.10.2015р. (зобовязання березня 2015р.) та інфляційних витрат з червня 2015р. по серпень 2015р. (зобовязання січня 2015р.), по вересень 2015р. (зобовязання лютого 2015р.).

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок позовних вимог, у копіях: договір купівлі-продажу природного газу №3-1-2014/057-ПР від 23.12.2014р. з додатковими угодами №1 від 05.02.2015р., №2 від 18.03.2015р., №4 від 05.05.2015р. до нього; акти приймання-передачі природного газу за січень-березень 2015р., рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2016р. по справі №905/1490/15, правоустановчі документи підприємства позивача, довіреності на представників позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.526, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 12, 15, 54 Господарського процесуального кодексу України.

04.04.2017р. представником відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області подано пояснення б/н від 04.04.2017р., у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог; зазначено, що з набранням чинності Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-VIII від 03.11.2016р. позивач втратив право вимагати від відповідача сплату штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат за спірним договором; вказано, що для застосування ч.3 ст.7 Закон не вимагає включення підприємства до реєстру.

До пояснень додано у копіях: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №21700972 від 16.02.2016р., звіти про використання палива ліцензіатом з виробництва електричної та теплової енергії за січень 2015р. березень 2015р., ліцензія Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ) АД №036323 на виробництво електричної енергії Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго, ліцензія Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго.

04.04.2017р. представником позивача представлено суду заперечення б/н б/д по відзиву на позовну заяву, у яких з доводами відповідача щодо застосування Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» не погоджується, оскільки відповідач не включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, списання заборгованості є неправомірною, а відмова у задоволенні позовних вимог або припинення провадження у справі незаконною.

До заперечень додано копію довіреності на представника позивача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.04.2017р. продовжено строк розгляду спору по справі №905/403/17 на 15 днів по 03.05.2017р. в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України, за наявності відповідного клопотання позивача.

25.04.2017р. відповідачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання б/н від 24.04.2017р. про призначення судової економічної експертизи по справі №905/403/17, клопотання б/н від 24.04.2017р. про призначення колегіального розгляду справи №905/403/17 за позовом ПАТ НАК Нафтогаз України до ТОВ ДТЕК Східенерго, клопотання б/н від 24.04.2017р. про зупинення провадження у справі №905/403/17 до закінчення розгляду справи №905/1490/15, до якого додано у копіях: витяги з веб сайту Єдиний державний реєстр судових рішень постанови Вищого господарського суду України від 16.03.2017р. по справі №905/1490/15, ухвали господарського суду Донецької області від 13.04.2017р. по справі №905/1490/15.

25.04.2017р. позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання б/н від 25.04.2017р., до якого додано документи, наведені у переліку.

З дотриманням приписів ст.2-1 та 4-6 Господарського процесуального кодексу України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/403/17 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя КротіноваО.В., суддя Тарапата С.С., суддя Попов О.В. (розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/521 від 25.04.2017р., протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 25.04.2017р.).

06.06.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Тарапати С.С. у відпустці, змінено склад суду та для розгляду справи призначено колегію у складі: головуючий суддя Кротінова О.В., суддя Чорненька І.К., суддя Попов О.В. (розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/689 від 06.06.2017р.; протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.06.2017р.).

27.06.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Попова О.В. у відпустці, змінено склад суду та для розгляду справи призначено колегію у складі: головуючий суддя Кротінова О.В., суддя Чорненька І.К., суддя Тарапата С.С. (розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/770 від 27.06.2017р.; протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.06.2017р.).

27.06.2017р. відповідачем подано додаткові пояснення №б/н від 27.06.2017р., у яких вказано, що у відповідача відсутня кредиторська заборгованість перед позивачем, що унеможливлює формування та надання документів до Мінрегіону для включення до реєстру у встановленому порядку; зазначено, що підстави відображення штрафних санкцій, інфляційних нарахувань, процентів річних, що нараховані позивачем, у бухгалтерському обліку відсутні, відтак, застосування процедури, передбаченої Законом, в даному випадку, в частині, що стосується списання, неможливо.

До пояснень додано документи, наведені у переліку.

22.08.2017р. позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано пояснення б/н б/д, за змістом яких просить звернути увагу на необхідність включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості, який передбачено Законом України №1730 від 03.11.2016р.

До пояснень додано копію довіреності на представника позивача.

22.08.2017р. відповідачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання №22 08/2017р. від 22.08.2017р. про долучення документів до матеріалів справи, до якого додано документи, наведені у переліку.

28.08.2017р. представником відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області подано додаткові пояснення №28 08/2017 від 28.08.2017р., до яких додано документи, наведені у переліку.

28.08.2017р. представником позивача представлено суду додаткові заперечення б/н б/д на пояснення відповідача, за змістом яких вказано, що у спірному договорі сторони обумовили, що відповідач буде використовувати природний газ для власних потреб, отже він позбавлений можливості здійснювати використання вказаного газу для виробництва тепла та електроенергії для інших споживачів; зазначено, що із звітів використання природного газу неможливо ідентифікувати який саме газ був використаний відповідачем; зауважено, що Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» не застосовується до спірних правовідносин на момент розгляду справи.

До заперечень додано копію довіреності на представника позивача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.08.2017р. продовжено строк розгляду спору по справі №905/403/17 на 15 днів по 12.09.2017р. в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України, за наявності відповідного клопотання позивача.

Представник позивача у судовому засіданні 12.09.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі; зазначив, що інших договорів, окрім як договорів на поставку природного газу задля власних потреб покупця, ним із відповідачем не укладалось.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.09.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі; зауважив, що факт використання поставленого позивачем природного газу саме для виробництва електричної та теплової енергії підтверджується звітами про використання палива ліцензіатом з виробництва електричної та теплової енергії за січень 2015р. березень 2015р.; зазначив про відповідність даних щодо обсягів використаного природного газу, зазначених у цих звітах, даним, що вказані в актах приймання передачі природного газу за січень 2015р. березень 2015р.; щодо укладання інших договорів на постачання газу вказав, що такі укладались, для кожної електростанції окремо, і з метою виробництва теплової та електричної енергії.

Щодо клопотання представника відповідача б/н від 24.04.2017р. про зупинення провадження у справі №905/403/17 до закінчення розгляду справи №905/1490/15, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідач підставою зупинення провадження по справі зазначає наявність на розгляді у господарського суду Донецької області повязаної справи №905/1490/15, розгляд якої не завершено.

Проте, суд не вбачає обставин за яких потрібне та доцільне, у цьому спірному випадку, зупинення провадження по справі, за викладених відповідачем мотивів.

З огляду на що, не вбачається підстав, з якими ст.79 Господарського процесуального кодексу України пов'язує вчинення запитуваної процесуальної дії.

Відтак, клопотання відповідача б/н від 24.04.2017р. про зупинення провадження у справі №905/403/17 до закінчення розгляду справи №905/1490/15 не підлягає задоволенню.

Дослідив матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо такого.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

23.12.2014р. між Національною акціонерною компанією Нафтогаз України (нині-Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та далі-Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №3-1-2014/057-ПР, за умовами п.1.1 якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.2. договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем.

За визначеннями п.2.1 договору, продавець передає покупцеві з 01 січня 2015р. по 31 грудня 2015р. газ обсягом до 35 790,020 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів: І квартал 9902,520 тис. куб.м: січень 3220,300 тис. куб. м, лютий 3268,360, березень 3413,880 тис.куб.м; ІІ квартал 7224,720 тис. куб. м: квітень 2513,660 тис.куб.м., травень 2351,130 тис.куб.м, червень 2359,930 тис.куб.м; ІІІ квартал 9560,090 тис. куб м: липень 3166,390 тис.куб.м, серпень 3166,370 тис. куб. м; вересень 3227,330 тис. куб. м; ІV квартал 9102,670 тис. куб.м: жовтень 2551,530 тис. куб. м; листопад 3094,050 тис.куб.м; грудень 3457,090 тис. куб. м.

При цьому, сторони домовились про можливу зміну планового обсягу передачі газу протягом місяця продажу відповідно до встановленого порядку, а також дозволене відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі +-5% від узгодженого планованого обсягу продажу газу без коригування планованого обсягу (п.п.2.1.1, 2.1.2 договору).

Відповідно до п.3.3 договору, приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

За умовою п.3.4 договору, не пізніше 5-го числі місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобовязується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 5.1 договору визначено встановлення ціни (граничного рівня ціни) на газ і тарифи на його транспортування уповноваженим державною владою України органом.

За змістом п.5.2 договору до сплати за 1000 куб.м. природного газу 6384,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1276,94 грн., всього з ПДВ 7661,64 грн.

Можливість змін ціни на природний газ вбачається з п.5.3 договору.

Оплата за природний газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% (тридцять відсотків) від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 (пять) банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплати в розмірі по 35% (тридцять пять відсотків) від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1 договору).

У п.6.3 договору, сторони обумовили необхідність зазначення у платіжних дорученнях Покупцем номеру договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у Покупця за цим договором Продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за газ, встановлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинни законодавством України (п.7.1 договору).

Відповідно до п.7.2. договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2015 року і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до повного погашення заборгованості (пункт 11.1. договору).

Додатковими угодами №1 від 05.02.2015р., №2 від 18.03.2015р., №4 від 05.05.2015р. до вказаного договору внесені зміни щодо ціни газу.

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах, що ними не заперечується.

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 16.02.2017р., діяльністю відповідача є виробництво електроенергії.

Відповідно до ліцензій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики серії АД №036323, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №1605 від 22.05.2015р. Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго надано право на виробництво електричної енергії, теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії.

Згідно пояснень відповідача газ у спірних правовідносинах використовувався останнім для власних потреб, а саме в процесі виробництва електричної та теплової енергії, та необхідний за технологічним процесом «підсвітки» котлоагрегатів ТЕС розжигу пиловугільної суміші.

Використання поставленого позивачем природного газу саме для виробництва електричної та теплової енергії вбачається зі звітів про використання палива ліцензіатом з виробництва електричної та теплової енергії за січень-березень 2015р., які подаються до НКРЕКУ на виконання постанови НКРЕ №1257 від 04.10.2012р.

Матеріали справи містять акти приймання-передачі природного газу за період січень-березень 2015р., що підписані сторонами та скріплені печатками підприємств.

Згідно даних актів обсяги спожитого відповідачем природного газу наступні:

у січні 2015 року 670,753 тис.м.куб. на суму 5139068,02 грн.;

у лютому 2015 року 964,28 тис.м.куб. на суму 7151910,48 грн.;

у березні 2015 року 782,182 тис.м.куб. на суму 8864969,21 грн.

Таким чином, позивачем поставлено, а відповідачем отримано природний газ за період січень-березень 2015р. у загальному обсязі 2417,22 тис.куб.м. на суму 21155947,71грн.

Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого природного газу, а також порядку поставки та інших зауважень суду не представлено.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з тим, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, сальдо відповідача з 01.01.2015р. по 31.05.2016р. та витяг по операціям відповідача з 01.01.2015р. по 31.05.2016р., останній розрахувався за спірними зобовязаннями у повному обсязі 10.11.2015р.

Факт погашення заборгованості у повному обсязі підтверджено відповідачем у поясненнях №б/н від 04.04.2017р.

Разом з тим, беручи до уваги приписи п.6.1 договору, позивачем, зважаючи на несвоєчасний розрахунок за переліченими зобовязаннями, нараховано пеню на підставі п.7.2 договору, 3% річних та інфляційні витрати на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, а саме 3% річних: за період з 19.06.2015р. по 10.08.2015р. (зобовязання січня 2015р.), по 09.09.2015р. (зобовязання лютого 2015р.), по 09.11.2015р. (зобовязання березня 2015р.); пені: за період з 19.06.2015р. по 02.08.2015р. (зобовязання січня 2015р.), по 09.09.2015р. (зобовязання лютого 2015р.), по 14.10.2015р. (зобовязання березня 2015р.) та інфляційних витрат: з червня 2015р. по серпень 2015р. (зобовязання січня 2015р.), по вересень 2015р. (зобовязання лютого 2015р.).

Одночасно 30.11.2016р. набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016р., яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст.1 вказаного Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованостітеплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості. Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст.2 Закону дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Статтею 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Отже, з наведених норм вбачається, що для здійснення процедури врегулювання заборгованості, а це - зменшення, списання та/або реструктуризакція, необхідною умовою є включення до реєстру обсягів заборгованості теплопостачального підприємства, з метою її врегулювання за домовленістю сторін шляхом вчинення відповідних правочинів.

При цьому згідно ч.3 ст.7 Закону, яка окремо регулює списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, даною нормою законодавець передбачив можливість уникнення божником відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері електро- та теплопостачання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на початкову заборгованість, так і у спосіб списання цих нарахувань.

Крім того, вказаною нормою, не ставиться право ненарахування неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних в залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом.

Так, існує імперативна норма, яка обмежує позивача в праві на нарахування неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних. Задоволення такого позову породжує обов'язкове виконання в примусовому порядку судового рішення, заборгованість за яким підлягає списанню в силу Закону, що суперечить принципам розумності та встановленого урядування.

Як слідує з вищевикладеного, заборгованість за поставлений природний газ використовується відповідачем для власних потреб, з метою забезпечення виробництва теплової та електричної енергії, погашена Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго в повному обсязі станом на 10.11.2015р., тобто до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а відтак, суд погоджується з висновками відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів Закону, в силу яких позовна вимога про стягнення з відповідача суми неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, заявлених позивачем до стягнення, задоволенню не підлягає.

За таких обставин доводи позивача судом відхилено.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго про стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат не підлягають задоволенню.

У задоволенні клопотання відповідача б/н від 24.04.2017р. про призначення судової економічної експертизи по справі №905/403/17 відмовлено, адже за викладених обставин не виявлено потреби у розумінні приписів ст.41 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати, відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судоі витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго, м.Курахове Мар'їнського району Донецької області, про стягнення 3989641,64грн., у тому числі: пені у розмірі 2650733,85грн., 3% річних у розмірі 141499,37грн., інфляційних втрат у розмірі 1197408,42 грн., відмовити.

2. В судовому засіданні 12.09.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

4. Повний текст рішення складено та підписано 15.09.2017р.

Головуючий суддя О.В. Кротінова

Суддя І.К. Чорненька

Суддя С.С. Тарапата