ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2017 р.Справа № 922/2441/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, м. Ізюм в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків
до 1. Приватного підприємства "Колос-РВ", с. Нижній Бурлук , 2. Шевченківської районної державна адміністрації Харківської області, смт. Шевченкове
про визнання недійсним договору
за участю представників сторін:

прокурора - Горгуль Н.В. службове посвідчення №036152 від 29.10.2015р.;

позивача - ОСОБА_2 довіреність №32-20-14-1938/0/19-17 від 26.01.2017р.;

1-го відповідача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 03.07.2017р.;

2-го відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (позивача) до Приватного підприємства "Колос-РВ" (відповідача-1), Шевченківської районної державна адміністрації Харківської області (відповідача-2) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, який 17.10.2005р. укладений між Шевченківською райдержадміністрацією та ПП "Колос - РВ" та 17.10.2005р. зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" за №02, яким Приватному підприємству "Колос - РВ" надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 50,0 га (рілля), що знаходиться на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, прокурор просить стягнути з відповідачів судовий збір.

Присутній в судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги заявлені прокурором підтримував та просив позов задовольнити.

Присутній в судовому засіданні представник 1-го відповідача проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити, про що надав через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву (вх. № 26165 від 14.08.2017р.), а саме відповідач зазначив. що прокурором не доведено існування одночасної суперечності актам цивільного законодавства і порушених цивільних прав або інтересів держави оспорюваним правочином, тобто не доведено невідповідності спірного правочину вимогам ст. 203 ЦК України; та прокурором не надано розрахунку, які б підтверджували втрати бюджету, та відповідач зазначив, що сплачує орендну плату належним чином. Також відповідач зазначив, що прокурор не обґрунтував належним чином в чому саме і які саме інтереси держави вважає порушеними прокурор у зв'язку із укладенням спірних правочинів в межах наданих повноважень щодо розпорядження землями державної власності, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права позивача у справі. На думку 1-го відповідача доводи прокурора зводяться до припущень та правова позиція є хибною. Крім того, 1-ий відповідач зазначив про пропущення прокурором строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Присутній представник 1-го відповідача у судовому засіданні відмовився від застосування до позовних вимог прокурора строку позовної давності, про яке 1-ий відповідач зазначав у відзиві на позовну заяву.

Судом прийнята відмова 1-го відповідача від застосування до позовних вимог прокурора строку позовної давності, а отже вказана позиція 1-го відповідача судом не розглядається.

Представник 2-го відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в судове засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, витребуваних доказів до суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Розпорядженням голови Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області від 14.09.2005р. №316 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано в оренду приватному підприємству "Колос - РВ" земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу, розташованих на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області.

На виконання зазначеного розпорядження між Шевченківською районною державною адміністрацією та приватним підприємством "Колос - РВ" 17.10.2005р. укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу площею 50,0га (рілля), що знаходиться на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказаний договір оренди земельної ділянки 17.10.2005р. зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Шевченківському районному від ділі Харківської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" за №02.

Згідно з інформацією відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 28.03.2017р. № 10-20.29-0.1-251/2-17 встановлено, що в архіві відділу відсутня технічна документація з нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до інформації Шевченківської районної ради Харківської області, від 28.03.2017р. №128 технічна документація з нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки на сесіях районної ради не затверджувалася.

Вказаний договір оренди землі суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оцінку земель", передбачено, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є обов'язковим.

Відповідно до ст. 23 вказаного Закону технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Проте, у договорі оренди земельної ділянки державної форми власності, укладеного між відповідачами 17.10.2005, розміри орендної плати встановлено з порушенням вимог ст.13 Закону України "Про оцінку земель".

Не зважаючи на те, що у зазначеному договорі оренди земельної ділянки, вказано розмір нормативної грошової оцінки, яка визначена на підставі проведеного розрахунку вартості земельної ділянки, проте технічна документація з оцінки землі фактично не складалась, Шевченківською районною радою не затверджувалась.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку ії внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю" (в редакції Закону на час укладення договору).

Згідно з ст. 6 Закону України "Про плату за землю" (в редакції на час прийняття податкового кодексу) ставки земельного податку з одного гектара сільськогосподарських угідь встановлюються у відсотках від їх грошової оцінки у таких розмірах: для ріллі, сіножатей та пасовищ - 0,1; для багаторічних насаджень - 0,03.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а договір у цій частині суперечить приписам чинного законодавства.

Таким чином, спірний договір укладено з порушенням приписів ст. 13 Закону України "Про оцінку земель", ст. ст. 15, 21 Закону України "Про оренду землі", а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обов'язковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Оскільки, орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, то договір, оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсними у зв'язку із недодержанням сторонами в момент вчинення цих правочинів встановленого законом порядку.

У постановах по справах № 916/2284/14, № 916/2287/14 судом касаційної інстанції зазначено, що спірний договір укладено з порушенням приписів ст. 13 Закону України "Про оцінку земель", ст. ст. 15, 21 Закону України "Про оренду землі", а саме: без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обов'язковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Крім того, в ухвалі суду касаційної інстанції у цивільній справі 6-22189св12 висловлено правову позицію про те, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться обов'язково у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, що передбачено ст. 13 Закону України "Про оцінку земель". При цьому, суд касаційної інстанції зазначив, що оскільки орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у зв'язку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину передбаченого законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 зказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Таким чином, законодавець визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України в постановах від 08.04.2015 у справі М 3-41гс15, від 20.05.2015 у справі 3-70гс15, від 01.07.2015 у справі № 916/1736/14, від 11.05.2016 у справі 6-824ЦСІ6.

Статтями 203, 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним, а тому, при таких обставинах, договір визнається недійсним.

Враховуючи вищенаведене та те, що договір оренди земельної ділянки, який 17.10.2005 укладений між Шевченківською райдержадміністрацією та приватним підприємством "Колос - РВ" був укладений без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обов'язковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керівник Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до господарського суду з даним позовом 25.07.2017 р. та у позовній заяві виклав клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки (ст.257ЦК України).

Відповідно ч.3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи вищенаведене та те, що 1-ий відповідач відмовився від заявлення про пропущення строку позовної давності прокурором, та суд прийняв цю відмову, суд приходить до висновку, що прокурором строк на подання даного позову не пропущений.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову судові витрати у даній справі покладаються на відповідачів в рівних частинах.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними договір оренди земельної ділянки, який 17.10.2005 укладений між Шевченківською райдержадміністрацією та приватним підприємством "Колос - РВ" та 17.10.2005 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" за №02, яким приватному підприємству "Колос - РВ" надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 50,0 га (рілля), що знаходиться на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району за межами населеного пункту, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Колос-РВ" (63610, Харківська область, Шевченківський район, с. Нижній Бурлук, ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, код 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 800,00 грн.

4. Стягнути з Шевченківської районної державна адміністрації Харківської області (63601, Харківська область, Шевченківський район, смт. Шевченкове, вул. Лєрмонтова, 2, код ЄДРПУО 24283422) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, код 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 800,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_3