РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2017Справа №910/9519/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/9519/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті Фінанс";

до публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" в особі Уповноваженої

особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації

ПАТ "ВіЕйБі" Славкіної Марини Анатоліївни

про скасування рішення (повідомлення) про нікчемність правочину

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Оснач О.П., довіреність № 143 від 09.06.2017р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мульті Фінанс" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі" Славкіної Марини Анатоліївни (надалі - відповідач) про скасування рішення (повідомлення) про нікчемність правочину, а саме: визнати протиправними Рішення у формі повідомлень (№11/1-47247 від 23.09.2016р., №11/1-47248 від 23.09.2016р„ №11/1-47249 від 23.09.2016р., №11/1-47250 від 23.09.2016р.) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про нікчемність правочину, щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог в рахунок виконання зобов'язання за кредитними договорами, серед яких зазначені Кредитний договір № 225-2011 від 23.09.2012 року, Кредитний договір № 215-2012 від 03.05.2012 року, Кредитний договір № 15-2014 від 08.01.2014 року, Кредитний договір № 226-2011 від 26.09.2011 року, які укладені між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Мульті Фінанс» та скасувати їх.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2017р. порушено провадження у справі № 910/9519/17 та розгляд справи призначений на 20.07.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2017р. розгляд справи відкладено на 03.08.2017р., у зв'язку з неявкою в судове засідання повноважних представників сторін та неподанням витребуваних судом доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2017р. розгляд справи відкладено на 17.08.2017р.

15.08.2017р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про долучення доказів по справі.

17.08.2017р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про долучення доказів по справі.

У судовому засіданні 17.08.2017р. представник відповідача проти позову заперечував та надав суду письмові пояснення по справі та витребувані судом докази.

30.08.2017р. через відділ діловодства суду від позивача отримано письмові пояснення.

Представник позивача в судове засідання 31.08.2017р. не з'явився, про причини неявки господарський суд не повідомив.

Присутній в судовому засіданні 31.08.2017р. представник відповідача просив задовольнити клопотання про залучення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до норм статті 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відмовив у задоволенні, оскільки рішення по даній справі не може вплинути на права та обов'язки зазначеної особи.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника позивача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від позивача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника позивача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2011р. між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (за договором - кредитодавець) та Сількогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса (за договором - позичальник) було укладено кредитний договір №226-2011 (надалі - «Кредитний договір»), відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у формі поновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі еквівалентній 8 647 000 грн. з терміном остаточного повернення 25.09.2012р.

Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: ведення поточної діяльності.

03.05.2012р. між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (за договором - кредитор) та ТОВ «Перша цукрова компанія» (за договором - позичальник) було укладено кредитний договір №215-2012 (надалі - «Кредитний договір»), відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 250 000 000,00 грн., а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначення, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим договором, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

За змістом п. 1.3 Кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 30.04.2013р. включно.

Пунктом 1.4 Кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: ведення поточної діяльності.

Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору, заборгованість за кредитом (позичкова заборгованість) погашається позичальником в повному обсязі до дати, вказаної у п. 1.3, на рахунок №121.

23.09.2011р. між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (за договором - кредитодавець) та ТОВ «Спецагропроект» (за договором - позичальник) було укладено кредитний договір №225-2011 (надалі - «Кредитний договір»), відповідно до п. 1.1 якого кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у формі поновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі еквівалентній 17 800 000 грн. з терміном остаточного повернення 21.09.2012р.

Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: ведення поточної діяльності.

08.01.2014р. між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (за договором - кредитор) та позивачем (за договором - позичальник) було укладено кредитний договір №15-2014 (надалі - «Кредитний договір»), відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 110 000 000,00 грн., а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначення, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим договором, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

За змістом п. 1.3 Кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 06.01.2015р. включно.

Пунктом 1.4 Кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: ведення поточної діяльності.

Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору, заборгованість за кредитом (позичкова заборгованість) погашається позичальником в повному обсязі до дати, вказаної у п. 1.3, на рахунок №233.

До того ж, між банком, позичальниками та позивачем були укладені договори про внесення змін до вказаних кредитних договорів, якими було здійснено заміну сторони позичальника в договорі, в зв'язку з чим всі права та обов'язки позичальника переходять до нового позичальника (позивача).

В забезпечення виконання грошового зобов'язання за вказаними кредитними договорами, 20.11.2014р. між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (за договором - заставодержатель) та Компанією Квікком Лімітед (Quickcom Limited, за договором - заставодавець), який діє як майновий поручитель за ТОВ «Мульті Фінанс», був укладений договір застави майнових прав, за змістом якого заставодавець надає заставодержателю в заставу майнові права, які полягають в праві вимоги грошових коштів в сумі 562 806 272,01 грн., що станом на дату підписання цього договору належать заставодавцю на підставі кредитного договору від 01.04.2014р., укладеного між Банком та заставодавцем (копія якого міститься в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.2. Договору застави майнових прав від 20.11.2014 року, на момент укладання цього договору застави розмір майнового права, що передається в заставу, сторони оцінюють в 562 806 272,01 грн.

Згідно п. 1.4. договору, керуючись ст. 212, 512-519 Цивільного кодексу України, заставодавець уклав на користь заставодержателя договір відступлення права вимоги (з відкладальною обставиною) від 29.11.2013, відповідно до якого відкладальною обставиною є повне або часткове невиконання позичальником умов кредитного договору та/або заставодавцем договору застави.

Відповідно до п. 3.2.6 договору ЗМП від 20.11.2014р., заставодержатель має право: задовольнити за рахунок предмета застави всі свої вимоги у повному обсязі, визначеному на момент звернення стягнення, включаючи суму основного боргу за кредитом, проценти, неустойку, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, всі інші вимоги, що випливають з кредитного договору, а також витрати пов'язані зі зверненням стягнення на предмет застави.

Також, 20.11.2014р. між Банком та Компанією Квікком Лімітед (Quickcom Limited) було укладено договір відступлення права вимоги з відкладалбною обставиною, умовами п.1.2 якого сторони визначили, що відкладальною обставиною в розумінні цього Договору є невиконання ТОВ Мульті Фінанс» зобов'язань по

- Кредитному договору № 15-2014 від 08.01.2014 року, укладеному між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ТОВ «Мульті Фінанс» та/або

- Кредитному договору № 215-2012 від 03.05.2012 року, укладеному між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ТОВ «Мульті Фінанс» та/або

- Кредитному договору № 225-2011 від 23.09.2011 року, укладеному між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ТОВ «Мульті Фінанс» та/або

- Кредитному договору № 226-2011 від 26.09.2011 року, укладеному між ПАТ «ВіЕйБі Банк» і ТОВ «Мульті Фінанс» та/або Заставодавцем (Quickcom Limited) по Договору застави.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов Договору ЗМП від 20 листопада 2014 року, ПАТ «ВіЕйБі Банк» 20.11.2014р. звернулося до ТОВ «Мульті Фінанс» щодо дострокового погашення заборгованості по кредитним договорам № 225-2011 від 23.09.2012 року, № 215-2012 від 03.05.2012 року, № 15-2014 від 08.01.2014 року та № 226-2011 від 26.09.2011 року, укладеними між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Мульті Фінанс» на загальну суму заборгованості 562 806 272,01 грн.

У відповідь позивач листом повідомив Банк, що проведені ТОВ «Мульті Фінанс» розрахунки фінансових показників діяльності не дають позивачу можливості забезпечувати вчасність та повноту взятих на себе фінансових зобов'язань за вказаними кредитними договорами, та з метою недопущення дефолту за вищезазначеними кредитними договорами, позивач просив розглянути можливість пролонгації цих кредитів з відстроченням сплати основного боргу та нарахованих відсотків на 10 років.

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, ПАТ «ВіЕйБі Банк» надіслало позивачу і компанії Quickcom Limited (Квікком Лімітед) повідомлення, з інформацією про рахунки, для проведення часткового зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог по зобов'язанням за кредитними договорами.

Рішенням правління НБУ від 20.11.2014р. №733 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.11.2014р. №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в Банку.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.03.2015р. №63 розпочато процедуру ліквідації Банка та призначено Уповноважену особу.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.02.2016р. №213 продовжено строк здійснення процедури ліквідації Банка та повноваження Уповноваженої особи до 19.03.2018 включно.

23.09.2016р. позивачем отримано від Уповноваженої особи повідомлення (№11/1-47247 від 23.09.2016р., №11/1-47248 від 23.09.2016р„ №11/1-47249 від 23.09.2016р., №11/1-47250 від 23.09.2016р. про нікчемність правочинів згідно з пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме:

- правочину щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог в рахунок виконання зобов'язання за Кредитним договором № 225-2011 від 23.09.2011р., укладеним Банком і позивачем, та в рахунок виконання договору застави майнових прав № 03/08/09-3 від 08.09.2014р., а також договору відступлення права вимоги № 03/08/09-У від 08.09.2014р., укладених з Компанією Квікком Лімітед (Quickcom Limited);

- правочину щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог в рахунок виконання зобов'язання за Кредитним договором № 15-2014 від 08.01.2014р., укладеним Банком і позивачем, та в рахунок виконання договору застави майнових прав № 03/08/09-3 від 08.09.2014р., а також договору відступлення права вимоги № 03/08/09-У від 08.09.2014р., укладених з Компанією Квікком Лімітед (Quickcom Limited);

- правочину щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог в рахунок виконання зобов'язання за Кредитним договором № 215-2012 від 03.05.2012р., укладеним Банком і позивачем, та в рахунок виконання договору застави майнових прав № 03/08/09-3 від 08.09.2014р., а також договору відступлення права вимоги № 03/08/09-У від 08.09.2014р., укладених з Компанією Квікком Лімітед (Quickcom Limited);

- правочину щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог в рахунок виконання зобов'язання за Кредитним договором № 226-2011 від 26.09.2011р., укладеним Банком і позивачем, та в рахунок виконання договору застави майнових прав № 03/08/09-3 від 08.09.2014р., а також договору відступлення права вимоги № 03/08/09-У від 08.09.2014р., укладених з Компанією Квікком Лімітед (Quickcom Limited).

Разом з цим, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» вимагало від позивача негайного (в день отримання даного повідомлення) виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі: 1) неприведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 180 днів з дня визнання його проблемним; 2) зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України; 3) невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами; 4) одноразове грубе або систематичне порушення банком законодавства у сфері готівкового обігу, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 зазначеного Закону банк може бути ліквідований: 1) за рішенням власників банку; 2) у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Національний банк України має право відкликати банківську ліцензію з власної ініціативи у разі, якщо: 1) виявлено, що документи, надані для отримання банківської ліцензії, містять недостовірну інформацію; 2) банк не виконав жодної банківської операції протягом року з дня отримання банківської ліцензії; 3) встановлено систематичне порушення банком законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Відповідно до змісту ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 3 зазначеної статті правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Згідно Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012р., зареєстроване у Міністерстві юстиції України 14.09.2012р. за №1581/21893 (в редакції станом на час складання акту перевірки від 09.02.2015р.), Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію зобов'язана протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Акт перевірки правочинів було складено комісією 09.02.2015р., а рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» винесено 20.03.2015р. Таким чином, перевірку правочинів в порядку статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було проведено у відповідності до процедури, встановленої законодавством.

Посилання Банка на положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону як на підставу нікчемності правочинів із зарахування частково зустрічних однорідних вимог є безпідставними, оскільки зарахування зустрічних однорідних вимог було здійснено заставодавцем на виконання зобов'язань позичальника за Кредитними договорами № 225-2011 від 23.09.2012 року, № 215-2012 від 03.05.2012 року, № 15-2014 від 08.01.2014 року та № 226-2011 від 26.09.2011 року на підставі укладеного Договору застави від 20.11.2014р.

Таким чином, виконання Банком зарахування часткових зустрічних однорідних вимог, було здійснено на підставі укладених Банком із позивачем договорів, і не може бути розцінено як надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами Банку.

Отже, повідомлення Банка від 23.09.2016 є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Водночас, доводи позивача стосовно того, що Уповноважена особа мала заявити про нікчемність правочинів протягом дії тимчасової адміністрації є безпідставними з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до витягу з акта перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) Банком в період з 21.11.2013р. по 20.11.2014р., наявним в матеріалах справи, перевірка правочинів була здійснена 09.02.2015р., тобто в період здійснення тимчасової адміністрації у Банку.

Частиною четвертою статті встановлено, що Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Так, повідомлення про нікчемність правочинів було надіслано Товариству протягом ліквідації Банку, а не тимчасової адміністрації, проте таке надіслання не є порушенням Банком строку повідомлення сторони про нікчемність правочинів.

Крім того, права позивача внаслідок дій відповідача було порушено шляхом висування Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіною Мариною Анатоліївною вимоги у повідомленнях (№11/1-47247 від 23.09.2016р., №11/1-47248 від 23.09.2016р„ №11/1-47249 від 23.09.2016р., №11/1-47250 від 23.09.2016р. про негайне погашення заборгованості за кредитними договорами № 225-2011 від 23.09.2012 року, № 215-2012 від 03.05.2012 року, № 15-2014 від 08.01.2014 року та № 226-2011 від 26.09.2011 року.

Стосовно посилань відповідача на те, що повідомлення про нікчемність правочину не є управлінським рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни, а отже не може бути визнано незаконним та скасовано, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно ст.11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов'язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Способи захисту за своїм призначенням можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Метою застосування судом певного способу захисту прав та законних інтересів осіб є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Отже, останнє направлене на настання певних юридичних наслідків. (лист Верховного Суду України від 01.04.2014р. «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України»).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати Рішення у формі повідомлень (№11/1-47247 від 23.09.2016р., №11/1-47248 від 23.09.2016р„ №11/1-47249 від 23.09.2016р., №11/1-47250 від 23.09.2016р.) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про нікчемність правочину, щодо зарахування часткових зустрічних однорідних вимог в рахунок виконання зобов'язання за кредитними договорами, серед яких зазначені Кредитний договір № 225-2011 від 23.09.2012 року, Кредитний договір № 215-2012 від 03.05.2012 року, Кредитний договір № 15-2014 від 08.01.2014 року, Кредитний договір № 226-2011 від 26.09.2011 року, які укладені між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Мульті Фінанс».

3.Стягнути з публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27-Т; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мульті Фінанс» (03150, м. Київ, вул. Щорса, 7/9; ) витрати по сплаті судового збору в сумі 6400 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 05.09.2017р.

Суддя А.І. Привалов