ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р.Справа № 922/2438/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Державної установи "Харківська установа виконання покарань (№ 27)", м. Харків
про стягнення 192613,21 грн.
за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність № 007Др-39-1216 від 30.12.2016 р.);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 31 від 22.05.2017 р.).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державної установи "Харківська установа виконання покарань (№ 27)", м. Харків (далі за текстом - відповідач) 192613,21 грн. заборгованості за поставлений газ.

Позов мотивовано з посиланням на невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо сплати заборгованості за поставлений у квітні 2017 року природний газ на загальну суму 192613,21 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.07.2017 р. зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.08.2017 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.08.2017 р. розгляд справи відкладено на 12.09.2017 р.

В процесі розгляду справи позивач надав суду пояснення по справі (вх. № 28104 від 04.09.2017 р.), в яких додатково обґрунтовує правову позицію, викладену в позовній заяві.

На судове засідання 12.09.2017 р. прибули представники сторін.

Представник позивача підтримує позовні вимоги та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача повідомив суд про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, позивач в квітні 2017 року поставив відповідачу природний газ (далі за текстом газ) в обсязі 20,477 тис. м. 3 на загальну суму 192613,21 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № ХОЗ00015710 від 30.04.2017 р. (а. с. 12) та актом наданих послуг з розподілу природного газу № ХРГ00008255 від 30.04.2017 р., складеним між оператором ГРМ ПАТ «Харківміськгаз» та позивачем (а. с. 30).

Відповідач факт поставки газу в відповідному обсязі в процесі розгляду даної справи не заперечує. Його представник в судовому засіданні пояснив, що не підписання акту приймання-передачі природного газу № ХОЗ00015710 від 30.04.2017 р. мало місце в звязку з відсутністю укладеного між сторонами договору на постачання природного газу.

Матеріали справи також свідчать про те, що з метою оплати поставного газу позивач направляв на адресу відповідача вимогу про оплату заборгованості № Khz07-СЛ-4442-0617 від 21.06.2017 р. разом з рахунком на оплату № 00010493 від 21.06.2017 р. (а. с. 13-14), однак дана вимога залишилась без розгляду, а рахунок несплаченим.

Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2.2.2 ст. 2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" однією з основних функцій товариства є надання послуг по забезпеченню газом підприємств усіх форм власності і населення шляхом постачання природного газу і його транспортування.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як свідчать матеріали справи, постачання природного газу в квітні 2017 р. позивачем відповідачу відбулось в результаті гоподарсько-правових відносин, на підставі угоди на постачання природного газу, яка була укладена шляхом вчинення конклюдентних дій, а саме - в силу загальних приписів цивільного законодавства замість відповіді про прийняття пропозиції укласти договір контрагент може вчинити дії, які підтверджують наявність правовідносини між контрагентами, зокрема, прийняти товар, сплатити відповідні суми, підписати документи, які підтверджують факт отримання послуги, тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1382/27827 за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати діючому постачальнику (позивачу) копію відповідного акта про фактичний об'єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором газорозподільної системи/газотранспортної системи та споживачем, відповідно до вимог кодексу газорозподільної системи.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора газорозподільної системи/газотранспортної системи позивач, як постачальник, протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, які підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вищевказаних вимог чинного законодавства позивачем надсилався відповідачу акт приймання-передачі природного газу № ХОЗ00015710 від 30.04.2017 р., який на час розгляду даної справи залишається не підписаним.

Як вже було зазначено вище, позивач направляв на адресу відповідача вимогу про оплату заборгованості за спожитий в квітні природний газ за № Khz07-СЛ-4442-0617 від 21.06.2017 р. разом з рахунком на оплату № 00010493 від 21.06.2017 р. (а. с. 13-14), однак дана вимога залишилась без розгляду, а рахунок несплаченим.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за поставлений природний газ в сумі 192613,21 грн. підтверджується матеріалами справи, а також не заперечується присутнім у судовому засіданні уповноваженим представником відповідача.

Враховуючи викладене, а також те, що строк оплати спожитого природного газу є таким, що настав, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 192613,21 грн. зазначеного боргу.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 2889,20 грн. судового збору

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 4-5, 22, 44, 49, 83, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державної установи "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" (адреса: 61093, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (адреса: 61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59; ):

192613,21 грн. заборгованості за поставлений природний газ (який перерахувати на п/р 8 в АБ «Кліринговий дім», м. Київ, МФО 300647);

2889,20 грн. судового збору (який перерахувати на п/р 8 в АБ «Кліринговий дім», м. Київ, МФО 300647).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_3