ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2017 р. Справа № 909/482/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги першого заступника прокурора Івано-Франківської області від 21.07.2017 за вих. № 05-990вих-17 (вх. № апеляційного суду 01-05/3636/17 від 31.07.2017) та апеляційної скарги Долинської міської ради, м. Долина від 24.07.2017 за вих. № 06/865 (вх. № апеляційного суду 01-05/3637/17 від 31.07.2017)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017(суддя Калашник В.О.)

у справі № 909/482/17

за позовом: заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Долинської міської ради, м. Долина, Івано-Франківська область

до відповідача: ОСОБА_2 підприємства "Влад", с. Мала Тур'я, Долинський район, Івано-Франківська область

про спонукання відповідача до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста на суму 630 454, 23 грн.

за участю представників:

прокурор: Макогон Ю.І.

від позивача: ОСОБА_3 представник;

від відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5 представники;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 (суддя Калашник В.О.) у справі № 909/482/17 відмовлено в задоволенні позову заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Долинської міської ради до відповідача ОСОБА_2 підприємства "Влад" про спонукання відповідача до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста .

Позивач, не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Івано-Франківської області від 11.07.2017 у справі № 909/482/17 і прийняти нове рішення, яким задоволити позов.

Скаржник посилається зокрема на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд не врахував наступного:

- виданими технічними умовами від 2008 року, термін яких закінчився у 2012 році, які надані МП «Влад», передбачено підключення до комунальних мереж водопостачання і каналізації, а не необхідність будівництва інженерних мереж, як це передбачено п. 5 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 3.10. Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Долина, затвердженого рішенням Долинської міської ради № 1274-35/2013 від 31.10.2013 (далі по тексту - Порядок);

- зважаючи на п. 10 Порядку, виключне право щодо зменшення розміру пайової участі належить Долинській міській раді і суд не може втручатися у внутрішню компетенцію Позивача та приймати рішення про зменшення розміру пайової участі замість Долинської міської ради;

- необхідною умовою зменшення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту на суму кошторисної вартості робіт по облаштуванню інженерних мереж є передача цих мереж у комунальну власність. Проте, дані інженерні мережі до комунальної власності міста не передані;

- договір про пайову участь на час винесення оскаржуваного рішення не укладений між Сторонами, який в силу Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повинен бути укладений в обовязковому порядку, а тому певні права та обовязки сторін на час прийняття оскаржуваного рішення у Сторін ще не виникли.

Прокурор, не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Івано-Франківської області від 11.07.2017 у справі № 909/482/17 і прийняти нове рішення, яким задоволити позов.

Прокурор посилається зокрема на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд не дослідив питання викладені в протоколі розбіжностей до договору № 03/17 про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста від 10.04.2017, які вказують на відсутність підстав для зменшення розміру пайового внеску на суму вартості поза майданчикових інженерних мереж, які не є передані у комунальну власність м. Долина. Також, Прокурор зазначає про те, що Відповідач не звертався до Позивача з листами, які б підтверджували наміри підприємства передати такі мережі в комунальну власність міста.

Відповідач подав відзиви на апеляційну скаргу Прокурора та Позивача, в яких просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін, з підстав його правомірності та обґрунтованості.

Прокурор та представники Сторін у судовому засіданні від 12.09.2017 підтримали свої доводи та заперечення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України в судовому засіданні 12.09.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

У відповідності до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у них докази в сукупності з доводами апеляційних скарг, заслухавши представників Сторін, судова колегія встановила наступне:

Підставою для звернення прокурора в особі органу місцевого самоврядування з позовом стало наявність спричинення відповідачем шкоди економічним інтересам держави, що полягає у ненадходженні коштів до місцевого бюджету, в тому числі як коштів пайової участі в розвитку інфраструктури міста, які мають важливе значення для виконання соціальних програм.

У відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Нормами ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у випадках нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 23.03.2012 «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам»).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач 11.04.2017 супровідним листом № 06/444 надіслав Відповідачу проект Договору № 03/17 про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста, у зв'язку з будівництвом 7 -ми поверхового 4 -х секційного житлового будинку (блок-секції № 1 та № 2) з вбудовано-прибудованими магазинами та влаштуванням 8 -го поверху і підвалу по вул. Довбуша в м. Долина та Додаток № 1 до вказаного Договору про розрахунок розміру пайової участі.

04 травня 2017року на адресу Позивача від МП Влад надійшов лист - відповідь та Протокол розбіжностей до Договору № 03/17 про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста від 10.04.2017, яким не прийнято окремі умови Договору, а саме п. 2.2., - обов'язки сторін, п.3.3. - загальний розмір пайового внеску. Договір повернуто підписаний з застереженням у договорі щодо протоколу розбіжностей, відповідно до п. 4 ст. 181 ГК України.

В Протоколі розбіжностей в п. 3.3. в редакції Відповідача, розмір пайового внеску складає 264 021,01 грн., який визначений на підставі Порядку та зменшений на суму вартості інженерних мереж та/або обєктів інженерної інфраструктури, що передбачені технічним умовами будівництва поза межами земельної ділянки будівництва.

Розмір пайового внеску, визначений Позивачем у договорі, становить 630 454,23 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем на розгляд суду було подано акт прийому-передачі виконаних робіт №63-06-1-1 (ф. КБ-2) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат №57-0-1-1; №62-0-1-1; №63-0-1-1; №63-0-1-2 , за яким Відповідачем було здійснено облаштування "Зовнішні сантехнічні мережі" (позамайданчикових), в яких визначена кошторисна вартість позамайданчикових сантехнічних мереж водопостачання; ливневої, фекальної та дренажної каналізації. в розмірі 366 433,22 грн.

Як зазначається Відповідачем, ці роботи були проведені поза будівельним майданчиком і необхідність їх влаштування та приєднання визначалися Технічними умовами Долинського виробничого управління водопровідно- каналізаційного господарства від 2008 року та Технічними умовами Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області № 05/04 від 21.02.2017 (а.с. 27,28).

Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних доручень від 05.05.2017, від 19.05.2017, від 23.05.2017 Відповідачем було сплачено 264 021,01 грн. як «Пайовий внесок замовника у фонд розвитку інфраструктури міста від будівництва житлового будинку в м. Долина вул. Довбуша згідно договору № 03/17 від 10.04.2017» (а.с. 35,35).

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним:

В силу вимог ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування при виконанні своїх функцій приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

У відповідності до ч. 4 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", статтею 40 якого встановлено обов'язок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначено механізм його реалізації.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Так, за приписами частини другої зазначеної статті Закону замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Згідно з ч.ч. 5,6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію (ч.ч. 8, 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Такий договір має бути укладеним в обов'язковому порядку, в межах строку, встановленого ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Неукладення договору свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади.

На виконання вимог законодавства, рішенням Долинської міської ради від 31.10.2013 № 1274-35/2013 було затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Долина (далі по тексту - Порядок ).

У відповідності до п. 1.3 Порядку, залучення до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Долини є обовязковим для всіх замовників, які мають намір здійснити нове будівництво, добудову та надбудову, технічне переоснащення та реконструкцію (далі будівництво) існуючих будівель (споруд) житлово-громадського та виробничого призначення (крім тимчасових закладів торгівлі та сфери послуг), які підлягають прийняттю в експлуатацію в установленому чинним законодавством порядку. Перелік замовників, які звільняються від пайової участі у розвитку інфраструктури м. Долини, визначений Розділом 4 цього Порядку.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до міського бюджету м. Долина коштів для створення і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста. До вартості будівництва не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У відповідності до п. 3.10 Порядку, залучення до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Долини, якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються виключно у комунальну власність територіальної громади міста Долини, після погодження профільною комісією ради. Вартість таких робіт повинна бути погоджена експлуатуючими організаціями.

Частиною 7 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону.

Згідно з абз. 1 ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Приписами статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено обов'язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному Законом та деталізованому актом органу місцевого самоврядування.

Позивачем 11.04.2017 супровідним листом № 06/444 надіслано Відповідачу проект договору № 03/17 про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста, у зв'язку з будівництвом 7 -ми поверхового 4 -х секційного житлового будинку (блок-секції № 1 та № 2) з вбудовано-прибудованими магазинами та влаштуванням 8 -го поверху і підвалу по вул. Довбуша в м. Долина та Додаток № 1 до вказаного Договору про розрахунок розміру пайової участі (а.с. 18-19).

Однак, 04.05.2017 Позивач отримав лист - відповідь від МП Влад та Протокол розбіжностей до договору № 03/17 про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста від 10.04.2017, яким не прийнято окремі умови Договору щодо п. 2.2. - обов'язки сторін, п.3.3. - загальний розмір пайового внеску. Договір повернуто підписаний із застереженням у договорі щодо протоколу розбіжностей, у відповідності до п. 4 ст. 181 Господарського кодексу України (а.с. 16-17).

У відповідності до п. 5 ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність.

Згідно з експертною оцінкою ДП «Укрдержбудекспертиза» від 22.08.2016 № 64/09-0416/ЕО-16 щодо розгляду кошторисної частини проектної документації, складеної на основі робочого проекту, вартість будівництва зовнішніх сантехнічних мереж (позамайданчикових), які включають водопостачання, каналізацію, дренажну каналізацію та відновлення покриття становить 432 983 грн. (а.с. 60).

Проте, як зазначає Відповідач у звязку з різницею суми ПДВ та сумою єдиного податку, платником якого є МП «Влад», виникла різниця між кошторисом та фактичними витратами.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем були проведені облаштування "Зовнішні сантехнічні мережі" (позамайданчикових сантехнічних мереж водопостачання; ливневої, фекальної та дренажної каналізації), які були визначені Технічними умовами Долинського виробничого управління водопровідно- каналізаційного господарства від 2008 р. та Технічними умовами Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області № 05/04 від 21.02.2017 (а.с. 27,28), вартістю 366 433,22 грн., що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт № 63-06-1-1 (ф. КБ-2) та довідками про вартість виконаних робіт та витрат № 57-0-1-1; № 62-0-1-1; № 63-0-1-1; № 63-0-1-2 (а.с. 61-101).

Позивач та Прокурор в апеляційних скаргах зазначають про те, що необхідною умовою для зменшення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту на суму кошторисної вартості робіт по облаштуванню інженерних мереж є передача цих мереж у комунальну власність. Проте, дані інженерні мережі до комунальної власності міста не передані. Натомість, Позивач не заперечує проведення Відповідачем робіт по облаштуванню позамайданчикових сантехнічних мереж водопостачання; ливневої, фекальної та дренажної каналізації вартістю 366 433,22 грн. При цьому, Відповідач не заперечує необхідність передачі облаштованих ним інженерних мереж у комунальну власність м. Долина.

Разом з тим, як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних доручень від 05.05.2017, від 19.05.2017, від 23.05.2017 Відповідачем було сплачено 264 021,01 грн. як «Пайовий внесок замовника у фонд розвитку інфраструктури міста від будівництва житлового будинку в м. Долина вул. Довбуша згідно договору № 03/17від 10.04.2017» (а.с. 35,35).

Відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

З огляду на те, що проект договору, про визнання укладеним якого звернувся Прокурор в даній справі, визначає загальний розмір пайового внеску на суму 630 454,23 грн., тобто без врахування обставин щодо облаштування Відповідачем позамайданчикових сантехнічних мереж збудованих поза межами його земельної ділянки (вартістю 366 433,22 грн.) та часткової сплати Відповідачем пайового внеску замовника у фонд розвитку інфраструктури міста від будівництва житлового будинку в м. Долина вул. Довбуша в розмірі 264 021,01 грн., судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про спонукання Відповідача до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста в редакції, викладеній в прохальній частині позовної заяви.

Стосовно посилань Позивача на те, що згідно з п. 10 Порядку, виключне право щодо зменшення розміру пайової участі належить Долинській міській раді і суд не може втручатися у внутрішню компетенцію Позивача та приймати рішення про зменшення розміру пайової участі замість Долинської міської ради, судова колегія зазначає, що в даному випадку предметом господарського спору є встановлення наявності чи відсутності правових підстав з врахуванням обставин справи для визнання укладеним в судовому порядку договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста в редакції викладеній в позовній заяві.

З тексту запропонованої редакції договору вбачається, що Позивач визначив розмір пайової участі 630 454,23 грн. без врахування витрат Відповідача, понесених в звязку з облаштуванням позамайданчикових сантехнічних мереж, збудованих поза межами його земельної ділянки та перерахованих на підставі платіжних доручень коштів з призначенням платежу: «Пайовий внесок замовника у фонд розвитку інфраструктури міста від будівництва житлового будинку в м. Долина вул. Довбуша згідно договору № 03/17 від 10.04.2017» (а.с. 35,36).

Дані кошти Позивачем не повернуті як безпідставно одержані, що свідчить про схвалення Долинською міською радою зарахування цих коштів в рахунок пайового внеску Відповідача. Однак, ні в тексті запропонованого договору, ні під час розгляду справи дана обставина Позивачем не була врахована.

За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд, дослідивши усі дійсні обставини справи, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки запропонована Позивачем редакція договору не відповідає ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

У відповідності до вимог ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційних скарг правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, Апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Івано-Франківської області від 21.07.2017 за вих. № 05-990вих-17 (вх. № апеляційного суду 01-05/3636/17 від 31.07.2017) та апеляційну скаргу Долинської міської ради, м. Долина від 24.07.2017 за вих. № 06/865 (вх. № апеляційного суду 01-05/3637/17 від 31.07.2017) залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 у справі № 909/482/17 - без змін, виключивши з резолютивної частини рішення слово «звернувся».

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 15.09.2017.

Головуючий суддя Л.Л. Давид

Суддя Г.Т.Кордюк

Суддя Г.В.Орищин