ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2017 р.Справа № 922/2171/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Лук'янчук О.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дон-Термінал"
до Публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод"
про стягнення коштів
за участю сторін:

представник позивача - ОСОБА_2 довіреність № 1 від 01.06.2017 р.;

представник відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дон-Термінал" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод" про стягнення основної заборгованості в розмірі 24 829,92 грн, інфляційних втрат в розмірі 6 143,02 грн та 3% річних у розмірі 1 598,46 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором поставки № 10/01-14/05 КВ від 10 січня 2014 року.

Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн та судові витрати по оплаті послуг адвоката в розмірі 4 500,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2017 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/2171/17 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 липня 2017 року.

Ухвалою суду від 13.07.2017 р. було задоволено клопотання ТОВ "Харківський канатний завод" про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 07 серпня 2017 року.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 25186), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Дон-Термінал" в частині стягнення судових витрат по оплаті послуг адвоката в сумі 4 500,00 грн в повному обсязі, посилаючись на те, що у позові відсутнє обґрунтування винагороди адвоката саме у розмірі 4 500,00 грн, а договір з адвокатом ОСОБА_2 № 01/06 від 01.06.2017 р. не містить посилань про надання правової допомоги саме у справі № 922/2171/17.

Враховуючи необхідність надання позивачу додаткового часу для ознайомлення з відзивом ТОВ "Харківський канатний завод" на позовну заяву та підготування письмових заперечень, в разі їх наявності, ухвалою суду від 07.08.2017 р. розгляд справи було відкладено на 22 серпня 2017 року.

Позивач надав суду письмові заперечення на відзив відповідача (вх. № 26965), в яких зазначив що сплачені ТОВ "Дон-Термінал" кошти на оплату адвокатських послуги в розмірі 4 500,00 грн є неминучими, а їх розмір - обґрунтованим і співрозмірним обсягам виконаних адвокатом робіт за договором про надання адвокатських послуг та, відповідно, просить суд стягнути їх з відповідача у повному обсязі.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2, який брав участь в судовому засіданні 22.08.2017 р., позов підтримував в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, а також здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.05.2010 у справі №Б-19/81-10 порушено провадження у справі про банкрутство відповідача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.07.2011 у справі №Б-19/81-10 введено процедуру санації, а ухвалою суду від 26.02.2013 року затверджено план санації боржника.

Згідно ст.ст. 17-21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013 року, визначено обов"язок керуючого санацією розглядати вимоги кредиторів, які звернулись в межах справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод". Проте, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дон-Термінал" була подана за межами справи про банкрутство боржника.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розглянути позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дон-Термінал" до Публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод" в межах позовного провадження.

Так, 10 січня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дон-Термінал" (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Харківський канатний завод" (Покупець) було укладено договір поставки № 10/01-14/05 КВ (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти та оплатити відповідно до умов цього Договору і додатків до нього технічні масла та ін. продукцію, іменовані надалі "Товар".

Ціна, кількість, асортимент і якість ОСОБА_3 визначаються в товарних накладних, рахунках-фактурах та інших додатках до цього Договору (п.1.2. Договору).

Відповідно до п.п. 4.1. - 4.2. Договору ОСОБА_3 поставляється в строк (термін), погоджений сторонами у відповідних додаткових протоколах та інших документах, що є невід'ємними додатками до цього Договору. Постачальник має право дострокової поставки ОСОБА_3.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України шляхом банківського перерахування відповідних грошових сум на поточний рахунок Постачальника, вказаний в рахунку на оплату, в порядку передоплати, якщо інший порядок не буде передбачений в рахунках-фактурах або додатковою письмовою угодою сторін. В разі надлишкової оплати окремого рахунку-фактури, сума такої надлишкової оплати направляється на погашення поточної заборгованості за поставлений ОСОБА_3 згідно цього Договору в календарній послідовності виникнення заборгованості, а в разі відсутності такої заборгованості - зараховується в рахунок майбутніх платежів за поставлений ОСОБА_3.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.12.2015 р. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії Договору (п. 10.4. Договору).

У відповідності до умов укладеного Договору позивач поставив відповідачу ОСОБА_3, а саме:

- на підставі рахунку-фактури № ДТ-04/15-12 від 16.04.2015 року (рахунок має бути сплачений до 21.04.2015 року) поставлено Оливу І-40А на загальну суму 23 040,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № ДТ-04/17-11 від 17.04.2015 року;

- на підставі рахунку-фактури № ДТ-04/21-24 від 21.04.2015 року (рахунок має бути сплачений до 24.04.2015 року) поставлено Оливу І-40А на загальну суму 22 800,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № ДТ-04/23-37 від 23.04.2015 року.

Вказаний ОСОБА_3 було отримано повноважним представником відповідача - комірником ОСОБА_4 (Довіреність № 75 від 16.04.2015 р. та Довіреність № 89 від 21.04.2015 р.) без зауважень та претензій щодо його кількості, асортименту, якості та вартості.

Як стверджується позивачем та вбачається з матеріалів справи, за отриману від ТОВ "Дон-Термінал" продукцію ПАТ "Харківський канатний завод" розрахувалось лише частково. Так, заборгованість відповідача за видатковою накладною № ДТ-04/17-11 становить 2 029,92 грн, а товар, який було поставлено за видатковою накладною № ДТ-04/23-37 взагалі не було оплачено.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу ПАТ "Харківський канатний завод" було направлено письмову претензію від 09.03.2017 року з вимогою про сплату заборгованості за Договором поставки № 10/01-14/05 КВ від 10 січня 2014 року в розмірі 24 829,92 грн, а також акт звірки розрахунків станом на 09.03.2017 р.

Проте, відповідач про результати розгляду претензії не повідомив та не задовольнив вимоги позивача щодо сплати суми заборгованості за отриманий ОСОБА_3. Таким чином, ПАТ "Харківський канатний завод" було порушено умови Договору щодо строків оплати вартості ОСОБА_3, а несплачена відповідачем сума становить 24 829,92 грн, що і стало підставою для звернення ТОВ "Дон-Термінал" із відповідним позовом до суду.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем не було надано до суду жодних доказів розрахунку за поставлений йому відповідно до умов Договору № 10/01-14/05 КВ ОСОБА_3.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

За договором поставки, відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів оплати отриманого ОСОБА_3 не надав, суд дійшов висновку, що позов в частині заявлених до стягнення 24 829,92 грн основного боргу підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань за Договором, просить стягнути з нього 3% річних в розмірі 1 598,46 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6 143,02 грн.

В силу вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, то такі кошти нараховуються незалежно від вини боржника та входять до складу грошового зобов'язання, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок 3% річних суд приходить до висновку, що період нарахування визначено вірно, а 3% річних розраховано без порушення діючого законодавства, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення на його користь 1 598,46 грн річних в повному обсязі.

За розрахунками інфляційних втрат, виконаних судом за допомогою програмно-апаратного комплексу ЛІГА-ЗАКОН, розмір інфляційних втрат відносно 2 029,92 грн становить 502,71 грн, а відносно 22 800,00 грн - 5 646,38 грн. Таким чином, загальна сума інфляційних втрат, згідно розрахунку суду, становить 6 149,09 грн, а відтак, позивачем в межах вказаної суми правомірно заявлені до стягнення 6 143,02 грн інфляційних втрат, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дон-Термінал" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату адвокатських послуг, суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката.

Відповідно до п. 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Разом з тим, пунктом 6.5. вищезазначеної постанови пленуму роз'яснено, що вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Також, згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В якості доказів витрат на оплату адвокатських послуг позивач надав до позовної заяви копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 483, видане на підставі рішення Донецькою обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури від 23 лютого 1994 року № 3; копію договору № 01/06 від 01 червня 2017 року, укладеного з адвокатом ОСОБА_2 та додаткову угоду від 03 липня 2017 року до договору № 01/06 від 01 червня 2017 року; копію платіжного доручення № 2380 від 15.06.2017 р. про сплату 4 500,00 грн (призначення платежу - за юридичне обслуговування підприємства згідно з договором 01/06 від 01 червня 2017 року).

Відповідно до умов договору № 01/06 від 01 червня 2017 року ТОВ "Дон-Термінал" доручає, а адвокат ОСОБА_2 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 483, видане на підставі рішення Донецькою обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури від 23 лютого 1994 року № 3) приймає на себе зобов'язання відповідно до умов цього договору представляти інтереси товариства в господарському суді Харківської області у справі про стягнення заборгованості з публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод" за договором поставки від 10 січня 2014 року № 10/01-14/05 КВ.

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дон-Термінал" та адвокатом ОСОБА_2 03 липня 2017 року укладена додаткова угода до зазначеного договору, згідно якої пункт 1.1. Договору від 01 червня 2017 року № 01/06 викладено в наступній редакції: "1.1. Підприємство доручає, а адвокат приймає на себе зобов'язання відповідно до умов цього Договору представляти інтереси підприємства в господарському суді Харківської області у справі № 922/2171/17 про стягнення заборгованості з публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод" за договором поставки від 10 січня 2014 року № 10/01-14/05 КВ."

Таким чином, в справі наявні достатні докази, що правова допомога надається адвокатом ОСОБА_2 саме у справі № 922/2171/17.

Позивач також зазначає, що на виконання умов договору адвокатом було підготовлено позов з усіма додатками, на підставі якого і здійснюється судове провадження по справі, а також інші процесуальні документи, що пов'язані з розглядом цієї судової справи, зокрема, довідка для суду від 10 липня 2017 року, а також письмові заперечення проти відзиву відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_2 був присутній на всіх судових засіданнях по справі № 922/2171/17, а саме: 13 липня 2017 року, 07 серпня 2017 року, а також 22 серпня 2017 року.

Пунктом 3.1 договору № 01/06 від 01 червня 2017 року погоджено вартість наданих адвокатом юридичних послуг в розмірі 4 500,00 грн без НДС.

Оплата позивачем послуг адвоката підтверджується платіжним дорученням № 2380 від 15.06.2017 р., в якому зазначено призначення платежу: за юридичне обслуговування підприємства згідно з договором 01/06 від 01 червня 2017 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд враховує, те, що внаслідок порушення саме відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача, останній був змушений звернутися до адвоката для захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів, позивачем надано всі необхідні документи, які підтверджують надання послуг адвокатом ОСОБА_2 по даній справі, а також те, що розмір відшкодування витрат за послуги адвоката (4 500,00 грн), є співрозмірним з переліком наданих адвокатом послуг (надання консультацій, рекомендацій та роз'яснень, підготовка та направлення до господарського суду Харківської області позовної заяви, представництво інтересів позивача під час розгляду справи в Господарському суді Харківської області, тощо) суд вважає, що сума оплати вказаних послуг позивачем є співрозмірною з ціною позову, тому дійшов висновку, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідача в сумі 4 500,00 грн.

З урахуванням вимог ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 22, 32, 33, 34, 44, 49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод", (адреса: 61020, м. Харків, вул. Китаєнка, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дон-Термінал", (адреса: 61039, м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 30) основну заборгованість в розмірі 24 829,92 гривень, інфляційні втрати в розмірі 6 143,02 гривень, 3% річних у розмірі 1 598,46 гривень, судові витрати по оплаті послуг адвоката в розмірі 4 500,00 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 гривень.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_1