КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2017 р. Справа№ 910/6630/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: Ковтун Л.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Курінний С.Ю. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Готель "Прем'єр Палац"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2017р.

у справі №910/6630/17 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Готель "Прем'єр Палац"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК"

про визнання договору укладеним,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Готель "Прем'єр Палац звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" про визнання укладеним договору № 29 від 22.02.2017р. про внесення змін до кредитного договору № 37ВД від 20.07.2007р. в редакції, наведеній позивачем у прохальній частині позовної заяви.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2017р. у справі №910/6630/17 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Готель "Прем'єр Палац" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено на порушенная судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, а також на неповне дослідження ним обставин справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В. судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Готель "Прем'єр Палац" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.08.2017р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.08.2017р., у зв'язку з перебуванням суддів Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю. у відпустках, змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Дикунська С.Я.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 20.07.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк", назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (далі - банк) та Відкритим акціонерним товариством "Готель "Прем'єр Палац", назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство "Готель "Прем'єр Палац" (далі - позичальник) укладено кредитний договір № 37ВД (договір), відповідно до умов якого банк надає позичальникові грошові кошти (кредит) у вигляді відзивної відновлювальної кредитної лінії з правом конвертації в інші валюти на таких умовах: сума кредитної лінії 26 000 000,00 дол. США, строк користування по 19.07.2012р., плата за користування кредитом 10,8% річних, плата за управління зобов'язанням по кредиту 0,5% річних.

Згідно з п. 4.1 договору позичальник зобов'язаний повернути банку отриманий кредит в повному обсязі, в строк та у порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно до п. 4.2 договору позичальник зобов'язаний сплатити банку плату за користування кредитом та плату за управління зобов'язанням по кредиту, у розмірі та порядку, що встановлені кредитним договором.

Договір вступає в дію з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 10.1 договору).

Додатковими угодами неодноразово вносилися зміни до кредитного договору, зокрема, договором № 28 від 10.10.2016р. про внесення змін до кредитного договору № 37ВД від 20.07.2007р., сторони досягли згоди внести зміни в пункти 1.1.1, 1.1.2 договору та викласти їх в такій редакції: сума кредитної лінії (максимальний ліміт кредитування) - 55 000 000,00 дол. США, позичальник зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом не пізніше 01.02.2017р.

27.01.2017р. позивач звернувся до банка з листом від 26.01.2017р. вих. № 1224/1 і просив продовжити термін дії кредитного договору, перенести термін сплати відсотків, нарахованих з лютого 2014р. по 2022р.; залишити відсоткову ставку на поточному рівні 0,1% річних, вказуючи на тяжку економічною ситуацію.

22.02.2017р. позивач звернувся до відповідача із листом від 02.02.2017р. вих. № 1325, у якому просив розглянути можливість продовження терміну дії кредитного договору та перенесення терміну сплати відсотків, а також залишення відсоткової ставки на поточному рівні. До листа позивачем додано проект договору № 29 від 22.02.2017р. про внесення змін до основного кредитного договору № 37ВД від 20.07.2007р. Кредитор проект договору не підписав, відповіді не надав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з економічною та політичною ситуацією в країні, яка призвела до нестабільності грошової одиниці та до її знецінення, сталася істотна зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, що унеможливлює виконання кредитного договору № 37ВД від 20.07.2007р. на умовах, які були досягнуті сторонами у момент його підписання, тому позивач звернувся до банку з проектом договору про внесення змін до істотних умов кредитного договору. Посилаючись на отримання банком підписаних позивачем примірників додаткової угоди та не направлення позивачу заперечень щодо укладення додаткової угоди протягом двадцятиденного терміну, на думку позивача, є прийняттям пропозиції іншою стороною на укладення додаткової угоди на запропонованих умовах, у зв'язку з цим позивач просив суд визнати договір № 29 від 22.02.2017р. про внесення змін до кредитного договору № 37ВД від 20.07.2007р. укладеним.

В силу положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до положень ст. 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Частинами 4,5 статті 188 ГК України передбачено, що в разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Існування одночасно умов, що відповідно до ч. 2 ст. 652 є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору вимагає з'ясування змісту кожної окремо взятої умови.

Отже закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.02.2012р. у справі № 3-9гс12.

В обґрунтування внесення змін до кредитного договору та визнання договору укладеним, позивач посилався на істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, зокрема, зміною економічної та політичної ситуація в країні, яка призвела до нестабільності грошової одиниці та до її знецінення.

Проте з такими доводами колегія суддів не може погодитись, оскільки за змістом ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Відтак, зміна економічної ситуації є комерційним ризиком сторін договору, а тому, обставини, на які вказував позивач, не можуть вважатися підставами для зміни договору.

Відповідно до п. 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів", зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційними ризиками сторін договору та не можуть бути підставами для зміни чи розірвання кредитного договору, оскільки це не є істотною зміною обставин у розумінні статті 652 ЦК України.

На думку колегії суддів, фінансовий стан позивача не є істотною зміною обставин у розумінні приписів ст.ст. 651, 652 ЦК України.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Заява позивача про необхідність залучення до участі у справі іпотекодавця ТОВ "МІСТО СЛАВИ" з яким банк уклав іпотечний договір від 21.05.2010р., задоволенню не підлягає, оскільки зобов'язання сторін за правочинами іпотеки та позики є окремими і засновані на різних правових підставах.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Готель "Прем'єр Палац" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2017р. у справі №910/6630/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2017р. у справі №910/6630/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6630/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.Я. Дикунська

Л.Г. Смірнова