ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2017 р. Справа № 922/1609/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В. І. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: не зявився

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства "Комишанське" (вх. № 2237Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 27.06.2017 р. у справі №922/1609/17

за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Комишанське", с. Комиші Сумської області
до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про визнання недійсним рішення
ВСТАНОВИЛА:

В травні 2017 р. приватне сільськогосподарське підприємство "Комишанське" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення відповідача від 11.04.2017 №38-р/к у справі №3/12-158-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким визнано що позивач порушив законодавство у сфері захисту економіки у вигляді неподання інформації та накладено штраф у розмірі 27200,00грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.06.2017 р. (суддя Калантай М.В.) в позові відмовлено.

Позивач подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Так, не звернуто увагу на те, що позивач не заперечив сам факт отримання листа, проте, по-перше, там була відсутня вимога, по-друге, все ж таки відповідь була надана (коли у листопаді надійшов повторний запит у сканованому вигляді на електронну пошту позивача). Також, судом першої інстанції визнано доведеним той факт, що позивач отримав лист-вимогу надіслану листом № 821 від відповідача 13.08.2015 року. Проте, відповідач не надав належних доказів такого отримання (та надіслання), а також відповідач не надав судові першої інстанції доказів вмісту листа № 821, яким нібито надсилалася вимога, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, судом першої інстанції не враховані доводи позивача стосовно розгляду справи № 38-р/к по справі 3/12-158-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції при розгляді справи адміністративною колегією відповідача.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.08.2017 р.

Відповідач 14.08.2017 р. за вх. № 8500 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги позивача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

В судове засідання, призначене на 21.08.2017 р. представник позивача не зявився, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Натомість, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що його представника було викликано до слідчого Тростянецького ВП Охтирського ҐВП ГУНП в Сумській області як представника потерпілої сторони у кримінальному провадженні.

Розглянувши заявлене позивачем клопотання, колегія суддів вирішила у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи відмовити, оскільки воно є необґрунтованим. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство не обмежує сторін певним колом осіб, які можуть представляти його в суді, а тому позивач, у разі його бажання бути присутнім у судовому засіданні, повинен був направити іншого представника. Разом з тим, у будь-якому випадку позивач повинен був на виконання ухвали апеляційного господарського суду про порушення провадження по справі надати суду апеляційної інстанції письмові пояснення з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обгрунтування своєї позиції по справі та докази на підтвердження фактів, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів зазначає, що позивач був повідомлений про те, що його апеляційна скарга призначена до розгляду, однак, жодних дій щодо надання необхідних доказів на обгрунтування своєї апеляційної скарги не здійснив.

Враховуючи належне повідомлення позивача про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу позивача за відсутності його, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, за ознаками вчинення учасниками ринку зерна гречки порушення законодавства, про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною першою статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Пpo захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, адміністративною колегією ОСОБА_2 прийнято розпорядження від 29.01.2015 №14-рп/к про початок розгляду справи №3/01-14-15.

У зв'язку з розглядом справи №3/01-14-15, на підставі статей 3, 7, 12, 17, 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", пунктів 1, 3, 8 та 9 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету, до позивача, як суб'єкта господарювання, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код за КВЕД 01.11), рекомендованим листом надіслана вимога від 12.08.2015 р. №02-26/3-3729 щодо надання інформації.

Інформацію, передбачену вимогою від 12.08.2015 р. №02-26/3-3729, позивачу необхідно було надати в 14-денний термін з дня її отримання.

Як свідчать матеріали справи, вимогу від 12.08.2015 р. №02-26/3-3729 надіслано на адресу позивача 13.08.2015 рекомендованим листом №821 за адресою: 42721, Сумська область, Охтирський р-н, с. Комиші, вул. Київська, буд.1, що підтверджується списком поштових відправлень рекомендованих листів, поданих 13.08.2015 р. Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України.

Згідно листа Харківської дирекції УДППЗ "УКРПОШТА" від 04.12.2015 р. №01-20/284, рекомендований лист №821 був вручений 19.08.2015 уповноваженій особі ПСП "Комишанське" ОСОБА_3 під розпис у книзі ф.8.

Враховуючи викладене, позивач був зобов'язаний надати витребувану відповідачем інформацію в строк до 02.09.2015 (включно), однак своєчасно даний обов'язок не виконав.

Як зазначає позивач, та не заперечується відповідачем, ПСП "Комишанське" надало інформацію, передбачену вимогою від 12.08.2015 р. №02-26/3-3729, лише листом від 09.12.2015, тобто з порушенням встановленого цією вимогою строку.

Рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2017 №38-рк у справі №3/12-158-15 визнано, що ПСП "Комишанське" (ідентифікаційний код - 30794436), не надавши інформацію, передбачену вимогою голови відділення від 12.08.2015 №02-26/3-3729, у встановлений ним строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки (пункт 1 Рішення №38-рк від 11.04.2017 р.).

За порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на позивача накладено штраф у розмірі 27200,00грн. (пункт 2 Рішення №38-рк від 11.04.2017).

Позивач з даним рішенням не погодився та звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому просив визнати недійсним рішення відповідача №38-рк від 11.04.2017 у справі №3/12-158-15.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що: відповідачем не доведено, що запит на подання інформації був направлений у зв'язку з розглядом заяв або справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції чи в зв'язку з проведенням відповідної перевірки; позивач надав інформацію територіальному відділенню у строки визначені законом, а відділення при вирішенні справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не врахувало дані обставини, розглянувши справу однобічно.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Абзацом першим пункту 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 № 15 визначено, що у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України "Про захист економічно конкуренції" судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 22-1 Закону України "Про Антимононольний комітет України", обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Таким чином, відповідач має право, в межах виконання покладених на нього завдань, витребовувати від суб'єктів господарювання необхідну інформацію, яка має бути подана останніми у встановлений відповідною вимогою строк.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Позивач у позові та у апеляційній скарзі вказує, що відповідачем при розгляді справи №3/12-158-15 не доведено, що запит на подання інформації, згідно вимоги від 12.08.2015 №02-26/3-3729, був направлений у зв'язку з розглядом заяв або справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції чи в зв'язку з проведенням відповідної перевірки.

Колегія суддів вважає дані доводи необґрунтованими, оскільки у вимозі від 12.08.2015 №02-26/3-3729 відповідачем було зазначено, що інформація витребовується у зв'язку з розглядом справи №3/01-14-15, розпочатої за ознаками вчинення ТОВ "Ковалівське", ТОВ "Надія", ТОВ "Зоря", ТОВ "Агріка-М" та СВК "Україна" порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, відповідач при направленні позивачу вимоги від 12.08.2015 №02-26/3-3729 діяв у межах наданих йому повноважень.

Позивач також вказує в позові та апеляційній скарзі, що надав інформацію територіальному відділенню у строки визначені законом.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено, що він надав витребувану відповідачем інформацію в 14-денний строк з дня отримання вимоги від 12.08.2015 №02-26/3-3729, тобто до 02.09.2015 (включно). Як зазначалося вище, запитувана інформація надана позивачем лише згідно його листа від 09.12.2015, тобто з порушенням встановленого у вимозі строку.

Колегія суддів зазначає, що наявний у матеріалах справи лист Харківської дирекції УДППЗ "УКРПОШТА" від 04.12.2015 №01-20/284, підтверджує, що рекомендований лист №821 був вручений уповноваженій особі ПСП "Комишанське" ОСОБА_3 саме 19.08.2015. Доказів зворотного позивачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано.

Пунктом 13 частини 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За порушення, передбачені пунктами 9, 13 - 18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оспорюване рішення відповідача від 11.04.2017 №38-р/к у справі №3/12-158-15 прийнято ним у відповідності до чинного законодавства, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у звязку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства "Комишанське" на рішення господарського суду Харківської області від 27.06.2017 р. у справі № 922/1609/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 27.06.2017 р. у справі № 922/1609/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.