КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2017 р. Справа№ 10/2456

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Чорної Л.В.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання: Пугачовій А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 22.08.2017 року по справі №10/2456 (в матеріалах справи).

розглянувши апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області

на окрему ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.06.2017 у справі №10/2456 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою ОСОБА_2

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

26.06.2017 Господарський суд Черкаської області ухвалив надіслати на підставі ст. 90 ГПК України окрему ухвалу Головному територіальному управлінню юстиції у Черкаській області для виявлення і усунення причин, що призвели до її невиконання та недопущення порушень закону надалі та для вжиття заходів для виконання ухвали суду від 16.03.2017.

Не погоджуючись з окремою ухвалою, Центральний відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати окрему ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.06.2017, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права.

До судового засідання від 22.08.2017 представники сторін не з'явились, про дату, час та місце про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

За пунктом 3.9.2 постанови пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої постанови пленуму ВГСУ.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що сторони є належним чином повідомленими, явка сторін не визналась обов'язковою, взявши до уваги строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, визначені ч.2 ст. 102 ГПК України, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду оскарженої ухвали за наявними матеріалами справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області задовольнити, окрему ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.06.2017 по даній справі скасувати, приймаючи до уваги наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.03.2017 у справі №10/2456 було задоволено клопотання боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 15.02.2017 №10-2456/89 (вх. суду №3753/17 від 16.02.2017), зобов'язано Черкаську міську раду прийняти без додаткових умов у комунальну власність територіальної громади м. Черкаси квартиру АДРЕСА_1, яка належить боржнику-банкруту, фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3.

17.03.2017 вищевказану ухвалу суду (оформлену згідно з вимогами до виконавчого документа) було направлено окрім членів комітету кредиторів (2) та Черкаській міській раді, і на адресу ліквідатора банкрута для її пред'явлення до виконання у порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

22.06.2017 судом отримано супровідний лист Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 27.04.2017 №9831 з повідомленням державного виконавця за тією ж датою про повернення виконавчого документу стягувачу (суду) без прийняття до виконання у зв'язку тим, що виконавчий документ пред'явлено не за підвідомчістю, з посиланням на п.10 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження". (а/с 31)

Суд першої інстанції, з огляду на вищевикладені обставини, відзначив, що виконавчий документ (ухвала господарського суду Черкаської області від 16.03.2017) направлявся відділу ДВС не судом, а ліквідатором банкрута, однак з наданих суду повідомлення та супровідного листа відділу ДВС вбачається, що арбітражному керуючому Голінному А.М. про вказані дії нічого не відомо. Таким чином, за висновком суду, державним виконавцем Войтенко А.С. допущено тривале порушення строків, установлених ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою документи виконавчого провадження (у т.ч. повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання) доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що оскільки згідно з виконавчим документом нерухоме майно (квартира), щодо якої мають бути вчинені виконавчі дії, знаходиться по АДРЕСА_1, органом, який має виконати дії по прийняттю вказаного майна, є Черкаська міська рада, яка знаходиться по вул. Б.Вишневеського, 36 у м.Черкаси, то за оцінкою суду, і боржник, і майно знаходяться за адресами, у межах діяльності Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в свою чергу, виконавчий документ не прийнято до виконання безпідставно та без будь-яких мотивів вчинення такої дії.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, дійшов висновку, що наведене ускладнило процедуру ліквідації банкрута, призвело до безпідставного її затягування, додаткових витрат ліквідатора банкрута і держави на спростування незаконних дій, а тому в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив надіслати окрему ухвалу Головному територіальному управлінню юстиції у Черкаській області для виявлення і усунення причин, що призвели до її невиконання та недопущення порушень закону надалі та для вжиття заходів для виконання ухвали суду від 16.03.2017.

Колегія суддів, вивчивши матеріали даної справи, взявши до уваги доводи та заперечення обох сторін, дослідивши застосування у даному випадку норм процесуального права, вважає висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Центральний відділ державної виконавчої служби, в спростування правових висновків суду першої інстанції про порушення ДВС ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема в тій частині, що виконавчий документ (ухвала Господарського суду Черкаської області від 16.03.2017) направлявся відділу ДВС не судом, а ліквідатором банкрута, тому ДВС безпідставно не направило Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання і як наслідок арбітражному керуючому Голінному А.М. про вказані дії нічого не відомо, посилається на наступне.

Так, з супровідного листа Господарського суду Черкаської області від 24.04.2017 № 10/2456 /4585/2017 (а/с 72) слідує, що місцевим господарським судом було надіслано Центральному відділу державної виконавчої служби Черкаського міськрайонного управління юстиції виконавчий документ (ухвала Господарського суду Черкаської області від 16.03.2017), який зазначено у додатках до цього листа на 2 арк.

Відтак, Центральний відділ виконавчої служби наголошує, що оскільки даний виконавчий документ до відділу ДВС був пред'явлений до виконання Господарським судом Черкаської області, а не арбітражним керуючим, то державний виконавець відповідно направив лист від 27.04.2017 №9831 та Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання саме до суду. (а/с 31-32)

Крім того, Центральний відділ виконавчої служби, в підтвердження того, що ним виконавчий документ було повернуто у строк, який відповідає ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" приєднав до матеріалів апеляційної скарги: супровідний лист Господарського суду Черкаської області від 24.04.2017 № 10/2456/4585/2017, виконавчий документ (ухвала Господарського суду Черкаської області від 16.03.2017 та ксерокопію конверта в якому вказані документи надійшли до виконавчої служби. На вказаному конверті міститься відбиток поштового штемпелю про відправлення 24.04.2017. В свою чергу, Центральний відділ виконавчої служби стверджує, що направив супровідний лист від №9831 та Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання саме до суду - 27.04.2017. (вих. 03.05.2017), тобто у строк визначений ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" . Відтак, виконавча служба звертає увагу, що судом першої інстанції в порушення ст. 43 ГПК України не повністю дослідив наявні матеріали справи.

Крім того слід зазначити, що Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання не оскаржене сторонами.

Колегія суддів, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приймає до уваги доводи апеляційного оскарження Центрального відділу виконавчої служби, вважає їх законними та обґрунтованими.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до ст. 90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Отже, окрема ухвала є засобом реагування господарського суду на виявлені під час судового розгляду порушення законності або суттєвих недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, їх працівників чи посадових осіб.

В окремій ухвалі суду зазначається закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Вказівки, що містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання.

Таким чином, підставою для винесення окремої ухвали є встановлення судом при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліків в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу.

Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим. Вказівки, які містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання.

У пункті 5.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" також роз'яснено, що в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим. Вказівки, що містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання. Відповідно до пункту 5.7 цієї постанови окрема ухвала надсилається посадовій особі або органу, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені господарським судом недоліки чи порушення.

Таким чином, враховуючи на вищенаведені фактичні обставини справи, та, взявши до уваги застосування ст. 90 ГПК України, колегія суддів не вбачає, що у даному випадку, були наявні підстави для винесення окремої ухвали.

Також, колегія суддів вважає обґрунтованими посилання Центрального відділу державної виконавчої служби у доводах апеляційного оскарження, на те, що місцевим господарським судом не звернуто увагу на п.10 ч. 4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», абз. 2 п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (в редакції Наказу Мінюсту від 29.09.2015 №2832/5), тобто порушено правила підвідомчості.

В мотивувальній частині оскарженої ухвали судом першої інстанції встановлено, що оскільки згідно з виконавчим документом нерухоме майно (квартира), щодо якої мають бути вчинені виконавчі дії, знаходиться по АДРЕСА_1, органом, який має виконати дії по прийняттю вказаного майна, є Черкаська міська рада, яка знаходиться по вул. Б.Вишневеського, 36 у м.Черкаси, то за оцінкою суду, і боржник, і майно знаходяться за адресами, у межах діяльності Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в свою чергу, виконавчий документ не прийнято до виконання безпідставно та без будь-яких мотивів вчинення такої дії.

Відповідно до п. 10 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

В той же час, абз. 2 п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (в редакції Наказу Мінюсту від 29.09.2015 №2832/5), передбачено, що Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи.

Враховуючи викладене, виконавча служба пояснює, що виконавчий документ, у якому боржник є Черкаська міська Рада - підвідомчий відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, а не Центральному відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, не зважаючи навіть на те, що спірне майно знаходиться на території, що згідно територіального розподілу належить до підвідомчості Центрального відділу ДВС.

За результатом апеляційного перегляду даної справи, колегія суддів вважає, що оскаржувана окрема ухвала від 26.06.2017 є необґрунтованою та такою, що свідчить про неправильне застосування місцевим господарським судом статті 90 ГПК України, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 90, 91, 99, 101 - 106, 121-2 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.06.2017 у справі №10/2456 скасувати.

3. Матеріали справи №10/2456 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Л.В. Чорна

Т.І. Разіна