РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2017Справа №910/10822/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Перша-енергетична»
доПублічного акціонерного товариства «Діамантбанк»
прозобов'язання виконати платіжні доручення
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачане з'явився
від відповідачаАбросімов С.С. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша-енергетична» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» вчинити дії з виконання платіжних доручень №131 від 24.04.2017, №132 від 24.04.2017, №133 від 24.04.2017 та №134 від 24.04.2017 та перевести кошти на відповідні рахунки, зазначені в платіжних дорученнях з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша-енергетична».

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору банківського рахунку №17-01-05-001794 від 05.01.2017 позивач подав на виконання відповідачу платіжні доручення на загальну суму 1370652,18 грн, однак, в порушення умов даного договору та положень законодавства банк вказані платіжні доручення в добровільному порядку не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/10822/17 та призначено розгляд справи на 26.07.2017.

В судовому засіданні 26.07.2017 оголошувалась перерва до 28.08.2017.

23.08.2017 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить суд зобов'язати відповідача вчинити дії та виконати платіжне доручення №131 від 24.04.2017 на суму 652,18 грн та перевести кошти на відповідні рахунки, зазначені в платіжному дорученні з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша-енергетична».

У відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України заяву позивача про зменшення позовних вимог прийнято судом до розгляду.

В судове засідання, призначене на 26.07.2017, представники позивача не з'явились, про причини неявки представників позивач не повідомив.

Оскільки позивача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що пояснення представника позивача по суті спору суд заслухав у судовому засіданні 26.07.2017, справа може бути розглянута без участі представників позивача за наявними в ній матеріалами.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що у зв'язку із введенням у Публічному акціонерному товаристві «Діамантбанк» тимчасової адміністрації, а подальшому - запровадження процедури ліквідації банку в силу обмежень, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», унеможливлено здійснити виконання платіжних доручень та перерахування коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша-енергетична».

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.01.2017 між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша-енергетична» (клієнт) було укладено договір банківського рахунку №17-01-05-001794 (надалі - Договір), за умовами якого банк зобов'язується не пізніше 10 календарних днів з дня підписання цього Договору відкрити клієнту поточний рахунок/поточний рахунок в банківських металах №8889 (надалі - поточний рахунок), на підставі документів, визначених сукупністю нормативно-правових актів України, в тому числі Національного банку України.

Відповідно до п.п. 1.1.2 Договору Банк зобов'язується приймати і зараховувати на поточний рахунок грошові кошти Банк зобов'язується приймати і зараховувати на поточний рахунок грошові кошти/банківські метали, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум/банківських металів з поточного рахунка та проведення інших операцій за поточним рахунком, передбачених чинним законодавством України, за умови, що клієнт погоджується з тарифами Банку, чинними на момент надання зазначених послуг.

Згідно з п.п. 3.1.1, 3.1.2 Договору Банк зобов'язаний надавати клієнту послуги у відповідності до положень цього Договору та з дотриманням вимог законодавства України; надавати клієнту послуги кожного операційного дня протягом операційного часу.

Положеннями п.п. 3.2.4 Договору встановлено, що банк має право відмовити клієнту у наданні послуги у випадках, передбачених законодавством України.

Згідно з п.п. 3.4.1, 3.4.2 Договору клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на поточному рахунку з дотриманням вимог законодавства, за винятком випадків, передбачених законодавством України; вимагати від банку надання послуг у відповідності з положеннями цього договору та законодавства України.

Відповідно до п. 9.1 Договору цей договір набуває чинності з дня відкриття поточного рахунку та діє до моменту закриття поточного рахунку.

24.04.2017 позивач подав на виконання відповідачу платіжне доручення №131 від 24.04.2017 про перерахування коштів у сумі 652,18 грн з поточного рахунку позивача №8889 на рахунок ПАК «Укртрансгаз» №672 із призначенням платежу «Оплата за закачування газу в березні 2017 згідно договору № від 09.02.2017».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідачем, в порушення умов Договору банківського рахунку №17-01-05-001794 від 05.01.2017 вказане платіжне доручення не виконано, у зв'язку із чим позивач просить суд зобов'язати відповідача виконати дане платіжні доручення в судовому порядку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з п. 7.1.2 ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Статтею 1074 Цивільного кодексу України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Обставини справи свідчать про те, що платіжне доручення позивача Банк залишив без виконання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення майнового права позивача в частині вільного володіння та розпорядження належним йому майном, яким, у розумінні статей 177, 190 Цивільного кодексу України, є грошові кошти, у тому числі, враховуючи положення пункту 3.1 ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Разом з тим, на підставі рішення Правління Національного банку України від 24.04.2017 № 264-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.04.2017 № 1684 «Про запровадження тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Діамантбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «Діамантбанк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 17:00 год. 24.04.2017 до 23.05.2017 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Діамантбанк», визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», начальнику відділу моніторингу операцій проблемних банків департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Фонду Старцевій Тетяні Володимирівні строком до 23.05.2017 включно.

23.05.2017 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 2075 «Про продовження строку тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Діамантбанк», згідно якого строк тимчасової адміністрації у неплатоспроможному ПАТ «Діамантбанк» продовжено на один місяць з 24.05.2017 по 23.06.2017 (включно).

Також продовжено строк повноважень Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Діамантбанк» Старцевої Тетяни Володимирівни на один місяць з 24.05.2017 до 23.06.2017 (включно).

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та у розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомою і не потребує доказування.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Так, за змістом ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

За приписами п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Статтею 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно з положеннями Цивільного кодексу України, Законів України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і «Про банки і банківську діяльність» та на підставі Договору банківського рахунку №17-01-05-001794 від 05.01.2017 між позивачем та Банком склалися зобов'язальні правовідносини, які мають майново-грошовий характер, а отже, у такому разі позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, на якого поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а Банк - боржником.

Оскільки позивач звернувся до Банку з вимогою здійснити переказ грошових коштів за договором банківського рахунка, однак, у банку було запроваджено тимчасову адміністрацію, виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі 3-223гс15. Обставини справи № 3-223 гс15 аналогічні обставинам даної справи; зокрема, як у справі №3-223гс15, так і у даній справі, позивач звертався до банку із відповідними платіжними дорученнями до моменту запровадження тимчасової адміністрації.

В подальшому, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22.06.2017 № 394-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.06.2017 № 2663, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» з 24.06.2017 до 23.06.2019 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Діамантбанк», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, крім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Тімоніну Олександру Олексійовичу строком на два роки з 24.06.2017 до 23.06.2019 включно.

Згідно ч. 6 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що, під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

При цьому, за приписами ч.ч. 6, 8 ст. ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів встановлено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, виходячи зі змісту ст.ст. 36, 39, 40, 46, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після запровадження у банку тимчасової адміністрації (з метою виведення цього банку з ринку) та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку, з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст. 52 цього Закону.

Відтак, з огляду на те, що станом на момент розгляду даного спору розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», вимоги позивача про зобов'язання відповідача вчинити дії з виконання платіжного доручення №131 від 24.04.2017 та перевести кошти у сумі 652,18 грн на відповідний рахунок, зазначений в платіжному дорученні, суперечать приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 29.08.2017

Суддя Ю.М. Смирнова