ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 серпня 2017 року Справа № 5015/2001/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддіНєсвєтової Н.М. (доповідач),
суддів:Кондратова І.Д.,
Стратієнко Л.В.
розглянувши заяву дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
про повернення судового збору

у справі№ 5015/2001/11 Господарського суду Львівської області
за позовомпублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"
додочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
простягнення 9 700 000,00 грн

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого господарського України від 10.08.2017 касаційну скаргу дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" повернуто скаржнику на підставі п. 7 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України.

23.08.2017 до Вищого господарського суду України надійшла заява від дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про повернення судового збору сплаченого за подання до Вищого господарського суду України касаційної скарги у справі № 5015/2001/11.

Відповідно до частини другої статті 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України "Про судовий збір".

З 01.09.2015 року набрав чинності Закон України № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині повернення судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

При вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету тільки в оригіналі.

З урахуванням вимог чинного законодавства заява про повернення судового збору може бути задоволена лише за умови надання суду оригіналу платіжного документа, згідно якого ставляться відповідні вимоги.

Проте, як вбачається із матеріалів вищевказаної заяви, заявником не додано оригіналу платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Оскільки до заяви не додано оригіналу платіжного документу, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для її задоволення.

Разом з тим, колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що дана ухвала не є перешкодою для повторного звернення із заявою про повернення судового збору. При цьому, заявнику необхідно до заяви додати оригінал платіжного документа.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що заява дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про повернення судового збору не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 44, 86 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір", Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити дочірньому підприємству "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в задоволенні заяви про повернення судового збору сплаченого за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 у справі № 5015/2001/11.

Головуючий Н. Нєсвєтова

Судді І. Кондратова

Л. Стратієнко