ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.08.2017 Справа № 907/548/16

За позовом публічного акціонерного товариства „Укртрансгаз, м. Київ

до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз, м. Ужгород

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Закарпатська область, м. Ужгород

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача департамент фінансів Закарпатської обласної державної адміністрації , Закарпатська область, м. Ужгород

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз збут , Закарпатська область, м. Ужгород

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача департамент соціального захисту населення Закарпатської облдержадміністрації, Закарпатська область, м. Ужгород

про стягнення суми 125731324,09 грн. заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу в березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2016 року, 6560509,52 грн. пені, 695456,29 грн. 3% річних, 2889516,06 грн. інфляційних втрат, 2627209,85 грн. штрафу (з урахуванням поданих в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України заяв про збільшення позовних вимог: заяви №16211/6 від 28.11.2016, заяви №17040/6 від 15.12.2016, заяви №2290/6 від 21.02.2017)

Головуючий суддя Івашкович І.В.

Суддя Пригара Л.І.

Суддя Ремецькі О.Ф.

за участі представників:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність №6-77 від 10.01.2017 (участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції)

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність №Др-8-1216 від 26.12.2016

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - ОСОБА_4, довіреність №14-72 від 14.04.2017 (участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції)

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області - не з"явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача департаменту фінансів Закарпатської обласної державної адміністрації - не з"явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз збут - не з"явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача департаменту соціального захисту населення Закарпатської облдержадміністрації - не з"явився

СУТЬ СПОРУ: публічним акціонерним товариством „Укртрансгаз, м. Київ заявлено позов до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз, м.Ужгород про стягнення суми 125731324,09 грн. заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу в березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2016 року, 6560509,52 грн. пені, 695456,29 грн. 3 % річних, 2889516,06 грн. інфляційних втрат, 2627209,85 грн. штрафу (з урахуванням поданих в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України заяв про збільшення позовних вимог: заяви №16211/6 від 28.11.2016, заяви №17040/6 від 15.12.2016, заяви №2290/6 від 21.02.2017).

Позовні вимоги позивач обгрунтовує з посиланням на неналежне виконання відповідачем своїх зобов"язань за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015р. щодо оплати наданих послуг з балансування обсягів природного газу в березні-грудні 2016р. Зазначає, зокрема, що відповідно до умов вказаного договору позивач надає відповідачу послуги транспортування природного газу, а відповідач оплачує встановлену у договорі вартість таких послуг. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (затверджено постановою НКРЕ від 30.09.2015р. №2493), з урахуванням особливостей, передбачених договором. Посилаючись на відповідні положення Кодексу газотранспортної системи та аналогічні їм положення договору № від 17.12.2015р., позивач вказує на те, що для нього встановлено права та обов"язки щодо визначення у відповідача наявності негативного місячного небалансу та надання відповідачеві, у зв"язку з цим, послуг балансування у разі неврегулювання відповідачем негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу у строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Зазначає, що здійснюючи права та виконуючи обов"язки, передбачені договором та Кодексом, позивач встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу в березні-грудні 2016р. в обсязі: 2768,550 тис. куб. м. у березні 2016р., 1125,995 тис. куб.м. у квітні 2016р., 690,996 тис. куб.м. у травні 2016р., 501, 157 тис. куб.м. у червні 2016р., 500,122 тис. куб. м. у липні 2016р., 532,869 тис. куб.м. у серпні 2016р., 593,492 тис. куб.м. у вересні 2016р., 1803,740 тис.куб.м. у жовтні 2016р., 3001,551 тис. куб.м. у листопаді 2016р., 4746,531 тис. куб.м. у грудні 2016р., що не був врегульований відповідачем у строк та в порядку, визначених умовами договору та Кодексом. Позивач відповідно до вимог п.п. 9.1-9.5, 11.4 Договору, п.7 гл. 3 розділу XIV, п.п.1-4 глави 4 розділу XIV Кодексу надав відповідачу послуги балансування обсягів природного газу на загальну вартість таких послуг в розмірі 125 731 324,09 грн., відповідними листами повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу за березень грудень 2016р. надав акти про надання послуг балансування обсягів природного газу, розрахунки вартості послуг балансування та рахунки на оплату послуг балансування. Відповідач не оплатив надані позивачем послуги балансування для врегулювання негативних місячних небалансів загальною вартістю 125 731 324,09 грн. у строк, що не перевищує п"яти банківських днів з моменту отримання рахунків у відповідному місяці, чим порушив умови п.9.4 договору та п.4 глави 4 розділу XIV Кодексу.

Посилаючись на приписи норм ст. ст. 204, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, позивач стверджує про виникнення за відповідачем простроченого зобов"язання, за яке повинен нести відповідальність у межах, передбачених законодавством та договором.

На підставі п.13.5 Договору відповідачу на прострочену заборгованість нараховано пеню в розмірі 6560509,52 грн. (згідно доданого розрахунку).

На підставі норм ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України відповідачу на прострочену заборгованість нараховано штраф із розрахунку 7% від простроченого боргу, розмір якого складає 2627209,85 грн. (згідно доданого розрахунку).

На підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України відповідачу на прострочену заборгованість нараховано інфляційні в розмірі 2889516,06 грн. та 3%річних в розмірі 695456,29 грн. (згідно доданого розрахунку).

Відповідач згідно поданого письмового відзиву на позов позовні вимоги заперечив в повному обсязі. В обгрунтування заперечень проти позову стверджує про те, що вартість послуг, наданих ПАТ "Укртрансгаз" згідно з Договором № від 17.12.2015, підлягає оплаті шляхом фінансування із Державного бюджету у відповідності до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. Посилаючись на положення ст.12 Господарського кодексу України, наголошує, що через запроваджений постановою КМУ №20 механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу держава забезпечує відшкодування частини витрат цих підприємств, пов"язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме, витрат на придбання природного газу у гарантованого постачальника, його транспортування магістральними та внутрішньопромисловими газопроводами, переміщення розподільними газопроводами. Визнаючи неможливість розрахунків в цій частині підприємствами ПЕК, держава приймаючи відповідні нормативно-правові акти змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склалися на підставі укладених між ними договорів. Відповідач наголошує, що незважаючи на те, що відносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов"язання в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються нормами спеціального законодавства, зокрема, Постановою КМУ №20, якою прямо передбачено, що позивач та відповідач є учасниками розрахунків, які проводяться за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з додатково наданими поясненнями до відзиву від 01.03.2017, від 06.04.2017, від 30.05.2017, від 30.08.2017 відповідач вказує на те, що на виконання вимог постанови КМУ №20 між сторонами ПАТ "Закарпатгаз", ТОВ "Закарпатгаз Збут", ОСОБА_5 управлінням Державної казначейської служби України у Закарпатській області, Департаментом фінансів Закарпатської ОДА та ПАТ НАК "Нафтогаз України" оформлено та підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, які передбачають виділення коштів із державного бюджету на проведення розрахунків між позивачем та відповідачем за надані послуги балансування у 2016 році згідно з договором транспортування природного газу № від 17.12.2015, а саме: 19991072,31 грн. - спільне протокольне рішення (СПР) від 20.01.2017р. №518/у; 4863000,00 грн. - СПР від 26.12.2016 №3621/у; 5322695,32 грн. - СПР від 26.12.2016р. №3620/у; 40713000,00 грн. - СПР від 17.02.2017р. №1200/у; 9066000,00 грн. - СПР від 20.02.2017р. №1249/у; 3 650 000,00 грн. - СПР від 20.02.2017р. №1252/у; 3 650 000,00 грн. - СПР від 20.02.2017р. №1254/у; 38762643,00 грн.- СПР від 20.02.2017р. №1253/у. Підписання СПР є елементами процедурного оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету. Наведене свідчить про відсутність вини відповідача у простроченні платежів, а відтак, в силу ст.218 Господарського кодексу України, ст.614 Цивільного кодексу України виключає застосування штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу, а також виключає нарахування 3%річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань. Враховуючи домовленість щодо зміни порядку і строків розрахунків, оформлену шляхом підписання спільних протокольних рішень, а також з огляду на те, що відповідний строк розрахунків за такими спільними протокольними рішеннями не настав, підстави для стягнення коштів за послуги балансування природного газу за березень-грудень 2016 року відсутні.

При обгрунтуванні мотивів заперечень проти позову відповідач посилається на судову практику з вирішення спорів з аналогічним предметом, зокрема. на правові позиції, які викладено у постановах Верховного Суду України від 09.09.2014 по справі №5011-35/1272-2012-42/527-2012, від 09.09.2014 по справі №5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 23.09.2015 по справі №917/2519/14.

Згідно з клопотанням від 18.08.2017 та додатковими поясненнями від 30.08.2017 відповідач зазначає, що на підставі СПР основний борг в загальному розмірі 125728968,63 грн. погашено, у зв"язку з чим просить в цій частині припинити провадження у справі на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України. Напогашеною за спільними протокольними рішеннями залишилась заборгованість в розмірі 2355,46 грн., яка є заборгованістю за надані в грудні 2016 року послуги балансування. В задоволенні вимог в частині нарахувань інфляційних втрат в сумі 2889516,06 грн., 695456,29 грн. 3%річних, 650509,52 грн. пені, які нараховані за несвоєчасне виконання зобов"язань з оплати вартості послуг балансування у березні-жовтні 2016 року, просить відмовити.

Уповноваженим представником відповідача підтримано заперечення проти позовних вимог, які узгоджуються з підставами та мотивами, викладеними у відзиві на позов та додатково наданими письмових поясненнях.

Позивачем подано письмові заперечення на відзив відповідача (заява від 17.10.2016), які доповнено письмовими поясненнями від 14.04.2017. Зокрема, позивач вказує на безпідставність доводів відповідача про те, що грошові зобов"язання між сторонами регулюються виключно нормами спеціального законодавства, а саме, постановою КМУ №20 від 11.01.2005, наголошуючи при цьому, що відповідно до п.11.2 договору № від 17.12.2015 усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами, скріплюються печатками обох сторін. Виходячи із положень п.22 ч.1 ст. 92 Конституції України, приписів норм ст.ст. 509, 526, 612, 629, 651 Цивільного кодексу України, вважає хибними твердження відповідача про те, що держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює цим самим характер регулювання правовідносин сторін, що склалися між ними на підставі укладеного договору. Наголошує також, що небаланс обсягів природного газу по договору стосується виключно використання відповідачем природного газу на ВТВ (виробничо-технологічні витрати та нормовані витрати), що в свою чергу не має жодного відношення до населення та субсидій. Підпис уповноваженої особи позивача на спільних протокольних рішеннях свідчить не про зміну порядку розрахунків по спірному договору, а про погодження на отримання коштів від відповідача, які будуть перераховані із Державного бюджету України відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20.

Згідно з письмовими поясненнями, які надійшли на електронну пошту господарського суду Закарпатської області 07.08.2017 за №02.3.1-11/9384/17, позивачем надано розрахунок боргу станом на 07.08.2017 та доведено суду позицію про те, що несплаченою залишилась частина суми основного боргу, що складає 2355,46 грн. (послуги за грудень 2016). Позивач просить стягнути з відповідача 2355,46 грн. основного боргу за послуги з балансування природного газу, 6560509,52 грн. пені, 695456,29 грн. 3%річних, 2889516,06 грн. інфляційних втрат, 2627209,85 грн. штрафу.

Представником позивача під час судового розгляду справи по суті підтримано позовні вимоги з урахуванням наданих суду додаткових пояснень, в т.ч. з урахуванням позиції щодо стягнення з відповідача непогашених сум, а саме: 2355,46 грн. основного боргу за послуги з балансування природного газу, 6560509,52 грн. пені, 695456,29 грн. 3%річних, 2889516,06 грн. інфляційних втрат, 2627209,85 грн. штрафу.

Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи додатково надані письмові пояснення сторін та третіх осіб, суд констатує висновки наступні.

Із фактичних обставин та матеріалів справи слідує, що між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (Оператор) та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" (Замовник) укладено Договір № від 17.12.2015 транспортування природного газу. Відповідно до умов вказаного Договору Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник оплачує Оператору встановлену вартість таких послуг. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2493, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Послуги, які можуть бути надані відповідачу за цим договором (п.2.3), це:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Згідно з п. 2.6 договору, замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Відповідно до умов п. 4.1 договору Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати Оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому Договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби Оператора; вчасно врегульовувати небаланси, не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі, здійснювати додаткову оплату Оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до розділу VII договору вартість послуг розраховується:

розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором;

транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором;

балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого кодексом.

Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua.

Тарифи, передбачені п. 7.1 цього розділу, є обов'язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Умовами п.9.1 Договору встановлено, що у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов'язаний сплатити Оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до Кодексу.

Згідно з умовами п. 9.4 Договору Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

За умовами п.11.4 Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовником відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

У разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.13.5).

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу внаслідок неоплати послуг по балансуванню обсягів природного газу в березні-грудні 2016 року, та нарахувань 6560509,52 грн. пені, 695456,29 грн. 3% річних, 2889516,06 грн. інфляційних втрат, 2627209,85 грн. штрафу за прострочення виконання зобов'язань зі сплати боргу за березень-серпень 2016 року.

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу газотранспортної системи одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Згідно з п. 9 глави 1 розділу XI Кодексу замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи послуги, що є складовими послуги транспортування, зокрема, замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою.

Відповідно до п. 5 глави 1 розділу І Кодексу: небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

- алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об'єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу.

Підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті (п. 8 глави 1 розділу XII Кодексу).

Відповідно, підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), взятого з газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті (п.5 гл.2 розділу XII Кодексу).

Відповідно до п. п. 1-2 глави 3 розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення (п. п. 1-5 глави 1 розділу XIV Кодексу).

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Відповідно до п. 7 глави 3 розділу XIV Кодексу місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: 1) при позитивному місячному небалансі - оператор надсилає оператору газосховища інформацію про замовника послуг транспортування, що має позитивний небаланс, та обсяг небалансу, а оператор газосховища проводить закачування природного газу (у тому числі шляхом заміщення) в обсязі небалансу та оформлення його в односторонньому порядку. У випадку відсутності у замовника послуг транспортування діючого договору зберігання природного газу замовник послуг транспортування зобов'язаний в строк до 14-го числа наступного місяця укласти з оператором газосховища договір зберігання; 2) при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Згідно з п. п. 1-4 глави 4 розділу XIV Кодексу розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

У разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за послуги балансування (пункт 9.1 Договору).

Негативний місячний небаланс відповідача визначається відповідно доп. 9.4 договору: Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

Згідно п. 11.4 Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовником відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

З матеріалів справи слідує, що позивач, здійснюючи права та виконуючи обов"язки, передбачені Договором та Кодексом, встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу в березні-грудні 2016року, а саме:2768,550 тис. куб. м. у березні 2016р., 1125,995 тис. куб.м. у квітні 2016р., 690,996 тис. куб.м. у травні 2016р., 501, 157 тис. куб.м. у червні 2016р., 500,122 тис. куб. м. у липні 2016р., 532,869 тис. куб.м. у серпні 2016р., 593,492 тис. куб.м. у вересні 2016р., 1803,740 тис.куб.м. у жовтні 2016р., 3001,551 тис. куб.м. у листопаді 2016р., 4746,531 тис. куб.м. у грудні 2016р. Зокрема, згідно номінації відповідача на березень 2016 року ним передбачено отриматина власні потреби 0,5 тис.куб.м.; згідно номінації на квітень, травень, червень , липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р.- не подано взагалі; у звітах ПАТ по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках вказано про використання : у березні 2016р. - 2768,550 тис. куб.м. природного газу, на виробничо-технологічні витрати, у квітні 2016р. - 1125,995 тис.куб.м., у травні 2016р. - 690,996 тис. куб.м., у червні 2016р. - 501,157 тис. куб.м., у липні 2016р. - 500,122 тис. куб.м., у серпні 2016р. - 532,869 тис. куб.м., у вересні 2016р. - 593,492 тис.куб.м., у жовтні 2016р. - 1803,740 тис.куб.м., у листопаді 2016р. - 3001,551 тис.куб.м., у грудні 2016р. - 4746,531 тис.куб.м.

У зв'язку з неврегулюванням Відповідачем негативного місячного небалансу у березні-грудні 2016 року у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом, Позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 Договору, п. 7 глави З Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав Відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонні акти Відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу.

Відповідно до п. 9.4 Договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу позивач відповідними листами повідомив Відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу у березні-грудні 2016 року, надавши відповідні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу, розрахунки вартості послуг балансування та рахунки на оплату послуг балансування (копії долучено до матеріалів справи).

Відповідачем факт наявності негативних місячних небалансів у березні - грудні 2016 року фактично визнано і не в межах даної справи не оспорювався.

Вартість послуг з балансування обсягів природного газу позивачем відповідачу вираховувалась у відповідності до положень п.9.2 договору.

Відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 розділу XIV Кодексу, відповідач має перед позивачем зобов'язання здійснити оплату послуг балансування у строк, що не перевищує п'яти банківських днів з моменту отримання коригуючого акту.

Оскільки відповідач в обумовлені строки не розрахувався з позивачем за надані послуги балансування для врегулювання негативних місячних небалансів в повному обсязі, позивач стверджує про виникнення за відповідачем простроченого боргу та існування правових підстав для стягнення з відповідача в судовому порядку як суми простроченого боргу за послуги балансування природного газу, так і нарахувань сум пені, штрафу, 3%річних та інфляційних втрат на прострочену заборгованість.

Разом з тим, із фактичних обставин і матеріалів справи слідує, що між ОСОБА_5 управлінням Державної казначейської служби України у Закарпатській області (Сторона 1), Департаментом фінансів Закарпатської ОДА (Сторона2), товариством з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" (Сторона 3), ПАТ "Закарпатгаз" (Сторона 4), ПАТ "Укртрансгаз" (Сторона 5), Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Сторона остання) укладені Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, в т.ч.: спільне протокольне рішення (СПР) від 20.01.2017р. №518/у на проведення взаєморозрахунків на суму 19991072,31 грн.; СПР від 26.12.2016 №3621/у - на суму 4863000,00 грн.; СПР від 26.12.2016р. №3620/у - на суму 5322695,32 грн.; СПР від 17.02.2017р. №1200/у - на суму 40713000,00 грн.; СПР від 20.02.2017р. №1249/у - на суму 9066000,00 грн.; СПР від 20.02.2017р. №1252/у - на суму 3 650 000,00 грн. ; СПР від 20.02.2017р. №1254/у - на суму 3 650 000,00 грн.; СПР від 20.02.2017р. №1253/у - на суму 38762643,00 грн.

Предметом врегулювання вказаних СПР є в т.ч. домовленість щодо перерахування Стороною 4 (відповідач) Стороні 5 (позивач) відповідних сум коштів за надані послуги балансування обсягів природного газу у 2016 році згідно з договором транспортування природного газу від 17.12.2015 № (послуги, що є спірними по даній справі).

Укладаючи спільні протокольні рішення, сторони, в т.ч. позивач та відповідач по даній справі, керувалися спеціальними нормативно-правовими актами - постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, а також Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Міністерства фінансів України 03.08.2015 року № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію ( у чинній на той час редакції).

Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання електроенергію ( у чинній редакції), цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 (далі - Порядок).

Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) та контролюють відповідні органи Державної казначейської служби України.

Згідно з п.п. 2.1 - 2.3 вищевказаного Порядку постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів. Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Пунктом 2.6 зазначеного Порядку передбачалось, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Таким чином, підписання сторонами вищевказаних спільних протокольних рішень і виконання положень постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 року, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08 .2015 року № 493/688 (у чинній редакції) свідчить, що сторони фактично погодились, що оплата наданих послуг з транспортування газу за № НОМЕР_1 від 17.12.2015 року підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень.

При цьому, як свідчать матеріали справи, з Державного бюджету було профінансовано погашення заборгованості відповідача перед позивачем за договором № від 17.12.2015 р. та на виконання спільних протокольних рішень відповідачем платіжними дорученнями сплачено на користь позивача 125728968,63 грн. заборгованості за послуги балансування, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень, розрахунком, наданим позивачем до письмових пояснень від 07.08.2017, підтверджено обома сторонами в ході судового розгляду.

Оскільки частина заявленого позивачем до стягнення основного боргу в розмірі 125728968,63 грн. була погашена після порушення провадження у даній справі, наявні підстави для припинення провадження у справі в цій частині вимог відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

При вирішенні спору в частині решти заявлених до стягнення сум - 2355,46 грн. основного боргу за послуги балансування природного газу, 6560509,52 грн. пені, 695456,29 грн. 3 % річних, 2889516,06 грн. інфляційних втрат, 2627209,85 грн. штрафу, суд констатує наступне.

Як зазначено судом вище, з підписанням спільних протокольних рішень сторони фактично за своєю згодою змінили строки виконання боржником (відповідачем) грошових зобов'язань перед кредитором (позивачем), які виникли на підставі договору № від 17.12.2015 року. Такий висновок узгоджується, зокрема, із правовими позиціями щодо застосування до подібних правовідносинах норм матеріального права, викладеними у постановах Верховного Суду України від 25.03.2015 року у справі № 924/1265/13, від 30.09.2014 року у справі № 5011-35/1534-2012-42/553-2012.

Зокрема, Верховним Судом України сформовано правову позицію, відповідно до якої умовами договору про організацію взаєморозрахунків передбачалось не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору про постачання газу; договір про організацію взаєморозрахунків не передбачає можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог та оскільки розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків, то строки виконання зобов'язання відповідачем дотримано, а тому підстав для застосування положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України не було. Для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

У постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 917/2520/14 Верховний Суд України висловив правову позицію, що у разі укладання сторонами у справі з відповідними органами державної влади договорів про організацію взаєморозрахунків із погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію наслідки порушення грошового зобов"язання, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, не застосовуються, оскільки такими договорами змінюються строки виконання зобов"язання. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 07.10.2015 у справі № 3-883гс15 та від 10.02.2016 у справі № 3-1267гс15.

Наведеним спростовується правомірність доводів позивача про те, що оскільки зміни до самого договору не вносились, договірні зобов'язання відповідача не змінились, а відтак за порушення виконання грошового зобов"язанння відповідач має нести відповідальність, встановлену законом та договором.

Суд констатує, що з підписанням спільних протокольних рішень, виконанням положень останніх, а також положень постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 року № 493/688 сторони фактично погодились, що оплата наданих послуг з транспортування газу за договором № від 17.12.2015 року підлягає проведенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення. Умови спільних протокольних рішень не передбачали можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог

Зазначені обставини є підставами для відмови в задоволенні позову в частині стягнення решти заборгованості за послуги балансування в розмірі 2355,46 грн. та 6560509,52 грн. пені, 695456,29 грн. 3 % річних, 2889516,06 грн. інфляційних втрат, 2627209,85 грн. штрафу.

За правилами ст.49 Господарського процесуального кодексу України суд за результатами вирішення спору вирішує питання розподілу судових витрат та констатує такі висновки.

При зверненні з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 206700,00 грн.

З урахуванням констатованих судом висновків, провадження у даній справі в частині вимог про стягнення 125728968,63 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) є підставою для повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

За правилами ст.49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження в справі в частині стягнення суми 125728968,63 грн. заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу в березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2016 року припинити.

2. В задоволенні позову в частині стягнення суми 2355,46 грн. основного боргу за надані послуги з балансування обсягів природного газу, 6560509,52 грн. пені, 695456,29 грн. 3 % річних, 2889516,06 грн. інфляційних втрат, 2627209,85 грн. штрафу відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення складено 04.09.2017.

Головуючий суддя Івашкович І.В.

Суддя Пригара Л.І.

Суддя Ремецькі О.Ф.