Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" серпня 2017 р. Справа № 906/444/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. №01-09/836 від 09.06.2017;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: ОСОБА_2 - сільський голова;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Андрушівської районної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-метал"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 сільської ради Андрушівського району Житомирської області

про розірвання договору оренди землі №16 та стягнення 3424,31 грн (згідно з заявою про зменшення позовних вимог )

Строк розгляду спору продовжено на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950.

Андрушівська районна державна адміністрація звернулася з позовом до суду про розірвання договору оренди землі №16 від 26.10.2006 та стягнення ТОВ "Укр-метал" орендної плати 3109,69 грн та пені в сумі 27904,28 грн.

Ухвалою суду від 26.06.2017 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено у зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів.

Ухвалою від 03.08.2017 суд прийняв заяву про зменшення позовних вимог до розгляду, а також залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 сільську раду Андрушівського району Житомирської області.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримала в частині розірвання договору оренди землі №16 від 26.10.2006 та стягнення 3109,69грн орендної плати та 314,62 грн пені. Також надала клопотання про повернення судового збору.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала. Зазначила, що ТОВ "Укр-метал" фактично не здійснює господарської діяльності та має заборгованість з орендної плати, тому договір оренди має бути розірваний, а орендна плата стягнута на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 сільської ради.

Представник відповідача не з'явився, відповідно до інформації з офіційного сайту "Укрпошта" - http:// services. ukrposhta. com/ barcodesiaglе/ - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером (штрихкодовий ідентифікатор) 573 копія ухвали від 03.08.2017 повернута за зворотною адресою.

Ухвала суду направлялась відповідачеві на адресу, зазначену витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Крім того, про розгляд справи повідомлялися засновники ТОВ "Укр-метал", однак поштові відправлення поверталися до суду без вручення адресатам.

Судом врахованого, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене господарський суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2006 між Андрушівською районною радою та товариством з обмеженою відповідальність "Укр-метал" був укладений договір оренди землі (а.с.11-13).

За умовами п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування відповідно до розпорядження Андрушівської РДА №603 від 18.10.2006 земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, яка розташована за адресою: с. Бровки-1, вул. Леніна, 25, Андрушівського району Житомирської області.

Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею - 0,8846 га, у тому числі 0,8846 га - землі промисловості.

На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, які належать орендарю на праві власності, зареєстрованого в БТІ 11.08.2005 з яких: адмінприміщення з ваговою, лазня, гараж, пожежний склад. Будинки, будівлі та споруди знаходяться у задовільному стані, а також інші об'єкти інфраструктури - під'їздна залізнична колія (пункт 3 договору).

Відповідно до п. 5 договору що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 16341 грн.

Згідно з п. 8 договору, договір укладено на 49 років.

Орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 5 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що становить 817,05 грн на рік за орендовану земельну ділянку. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексів (п. 9,10 договору).

У п.11 договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 сільської ради.

Вказаний договір зареєстровано у Андрушівському районному відділі державного підприємства "Житомирська регіональна філія центру державного земельного кадастру", про що в Державному реєстрі вчинено запис від 27.10.2006 за №32.

На виконання умов договору оренди землі №16 сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки від 26.10.2006 (а.с. 13).

Представник Андрушівської районної державної адміністрації зазначає, що відповідач не сплачує орендну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 3109,69 грн.

Згідно з п.13 договору у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 3,0 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

На підставі викладено позивачем за неналежне виконання своїх зобов'язань щодо внесення орендної плати нараховано 314,62 грн пені.

Представник позивача вказує, що відповідач порушує право орендодавця на своєчасне отримання орендної плати, що є істотним порушенням умов договору та спричиняє збитки місцевому бюджету. Вказане є підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

За приписами ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ч.1 ст.628 ЦК України).

Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону)

Статтею 24 Закону встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 ЗУ "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно ч.1 п. "в" ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з ч.1 ст.15 ЗУ "Про оренду землі", однією з істотних умов договору оренди землі є, в тому числі, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 5 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що становить 817,05 грн на рік за орендовану земельну ділянку. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексів. Орендна плата вноситься у розмірі 1/12 частини річної орендної плати на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 сільської ради (п.9,10,11 договору).

Враховуючи умови договору, орендна плата вноситься щомісячно, тому розмір платежу за листопад 2006 року як базовий місяць становить:

817,05 грн /12 (місяців) = 68,09 грн х 101,8% (індекс інфляції) = 69,31 грн;

за грудень 2006: 69,31 х 100,9 (індекс інфляції) =69,93грн

за січень 2007: 69,93 х100,5% (індекс інфляції)=70,28 грн;

за лютий 2007: 70,28 грн х100,6% (індекс інфляції) = 70,70 грн;

за березень 2007: 70,70 х100,2 % (індекс інфляції)=70,84грн;

за квітень 2007: 70,84 х 100% (індекс інфляції) = 70,84 грн;

за травень 2007: 70,84 х 100,6% (індекс інфляції) =71,26 грн;

за червень 2007: 71,26 х 102,2 % (індекс інфляції) = 72,83 грн;

за липень 2007: 72,83 х101,4% (індекс інфляції) = 73,85грн;

за серпень 2007: 73,85 х100,6 % (індекс інфляції) = 74,29 грн;

за вересень 2007: 74,29 х102,2 % (індекс інфляції) =75,92 грн;

за жовтень 2007: 75,92х102,9 % (індекс інфляції) = 78,12 грн;

за листопад 2007: 78,12 х102,9 % (індекс інфляції) =79,84 грн;

за грудень 2007: 79,84 х102,1 % (індекс інфляції) = 81,52 грн;

за січень 2008: 81,52 х 102,9% (індекс інфляції) = 86,31грн;

за лютий 2008:86,31 х 102,7% (індекс інфляції) =88,64 грн;

Отже, орендна плата індексується щомісячно і має обраховуватися згідно з наведеного розрахунку.

Такий принцип нарахування орендної плати забезпечує компенсацію ймовірних збитків від знецінення грошових коштів.

Судом встановлено, що відповідач не виконує свої договірні зобов'язання зі сплати орендної плати, що призвело до виникнення заборгованість за період з січня 2014 по грудень 2016 та становить 3109,69 грн (а.с.10).

Позивачем розраховано суму орендної плати за 2014 рік - 817,05х124%=1020,50 грн; за 2015 рік - 817,05х143,3%=1170,83 грн; за 2016рік - 817,05х112,4%= 918,36 грн.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості з орендної плати за землю.

Проте суд при вирішенні спору обмежений підставою та предметом позову і не може вийти за межі заявлених позовних вимог, тому сума у розмірі 3109,69 грн підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що отримувачем коштів за договором оренди №16 від 26.10.2006 є ОСОБА_3 сільська рада, заборгованість стягується на користь третьої особи.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 314,62 грн пені, то суд враховує, що статтею 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, сплату неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п.13 договору у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 3,0 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 даного Закону України визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем здійснено перерахунок розміру пені відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та складає 314,62 грн.

Суд вважає вимогу щодо стягнення пені обґрунтованою.

Розглядаючи вимогу про розірвання договору оренди, укладеного між Андрушівською районною державною адміністрацією та ТОВ "Укр-метал", суд відмовляє в її задоволенні з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підставою для розірвання договору оренди позивач вказує на несплату відповідачем орендної плати.

Як роз'яснено у п. 2.23 Постанови ВГСУ № 6 розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Згідно статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 12 грудня 2012 року ( № рішення в реєстрі 28310898, справа № 6-146цс12) умовою розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати протягом трьох місяців.

Разом з тим, розірвання договору оренди земельної ділянки, відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі", здійснюється на вимогу однієї із його сторін.

Однак, з умов договору оренди землі вбачається, що в оренду передана земельна ділянка, на якій знаходяться об'єкти нерухомого майна, що належать орендарю на праві власності, зареєстрованого в БТІ 11.08.2005 з яких: адмінприміщення з ваговою, лазня, гараж, пожежний склад. Будинки, будівлі та споруди знаходяться у задовільному стані, а також інші об'єкти інфраструктури - під'їздна залізнична колія.

При цьому, Андрушівська РДА просить врахувати фактичний стан будівель, що знаходяться на орендованій земельній ділянці та належать відповідачу на праві власності з доданими фотокопіями (а.с.61-64).

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Крім того, Відповідно до ст.377 ЦК України (в редакції чинній на момент укладання договору оренди) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Виходячи із наведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу, права власності або права користування.

Положеннями ч.2 ст. 134 ЗК України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 120 ЗК України (станом на момент укладання договору оренди) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Відповідно до правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі №6-253цс16 зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Враховуючи норми Земельного кодексу України суд зазначає, що земельна ділянка, яка є предметом договору оренди, в разі його розірвання, не може бути передана в оренду будь-якій іншій особі, так як на ній розміщенні об'єкти нерухомого майна, що належать відповідачу на праві власності.

Таким чином, суд вважає, що розірвання договору оренди землі з відповідачем може призвести до порушення його конституційних прав, що є неприпустимим, оскільки ТОВ "Укр-метал" є власником будівель, розташованих на орендованій земельній ділянці та має право користуватись земельною ділянкою для їх обслуговування та експлуатації.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні вимоги вимог про розірвання договору оренди землі №16 від 26.10.2016.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими у справі доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 32 ГПК, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Судові витрати в порядку ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Щодо заявленого клопотання Андрушівської районної державної адміністрації про повернення судового збору, суд зазначає, що позивачем заявлено вимогу про розірвання договору оренди землі (вимога немайнового характеру) та стягнення 31013,97 грн (вимога майнового характеру).

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону). У випадку подання позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону)

При зверненні до суду за кожну вимогу судовий збір становить 1600,00 грн. Так, позивачем сплачено 3200,00 грн судового збору відповідно до платіжного доручення №3 від 22.05.2017.

Зменшення суми позовних вимог в даному випадку не впливає на розмір судового збору, оскільки вказана сума є мінімальною при зверненні до суду і при задоволенні позову відшкодовується за рахунок відповідача. В частині відмови у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача. З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-метал" (10001, м. Житомир, вул. Кооперативна,7 ) на користь ОСОБА_3 сільської ради (13444, Житомирська обл., Андрушівський р-н, с. Бровки-Перші, вул. Івана Франка 4, )

- 3109,69 грн заборгованості з орендної плати;

- 314,62 грн пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-метал" (10001, м. Житомир, вул. Кооперативна,7 ) на користь Андрушівської районної державної адміністрації Житомирської області (13400, Житомирська обл., м. Андрушівка, пл. Т.Г. Шевченка,1 )

- 1600,00 грн судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.08.17

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- в справу;

2,3- сторонам;

4- третій особі

Відправити рек.