РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2017Справа №910/10129/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК» («PIK RIELTY USA, LLC»)
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»
про стягнення 2 225 674,40 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача: Мойса Є.В.
від відповідача: Лисенко В.А.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК» («PIK RIELTY USA, LLC») (надалі - ТОВ «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (надалі - ПАТ «СК «УНІКА») про стягнення 2 225 674,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином було виконано взяті на себе за договором добровільного страхування майна №016212/0211/0000027 від 16.10.2013 р. з виплати суми страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача вартості страхового відшкодування у розмірі 1 890 500,00 грн., а також інфляційних у розмірі 292 649,40 грн. та 3% річних у розмірі 42 525,00 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2017 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 31.07.2017 р.

В судовому засіданні 31.07.2017 р. судом оголошувалась перерва на 16.08.2017 р.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав документи на виконання вимог ухвали суду, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх повністю.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, на виконання вимог ухвали суду 15.08.2017 р. надала відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав того, що знищення застрахованого майна внаслідок протиправних дій третіх осіб не може вважатися страховим випадком згідно умов договору, а тому страхове відшкодування не було виплачено позивачу .

В судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічними засобами згідно статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК» є власником нерухомого майна - нежитлової окремо стоячої будівлі, яка розташована в місті Одеса, Аркадія парк, і в цілому складається з: літери «А» - нежитлова будівля, яка складається з: 1-кабінет, 2- буфет, 3 - кухня, 4 - роздягальня, 5 - хліборізка, 6 - посудомийка; літера «Б» - навіс; літера Г - склад; І-ІІ - мостіння, надалі - «нежитлова будівля», та має наступні характеристики - загальна площа 56,3 кв.м., що підтверджується договором дарування від 13.07.2009 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Агакішевою Т.А.

16.10.2013 р. між Єфановою Г.Л., яка діяла в інтересах ТОВ «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК», (страхувальник) та ПАТ «СК «УНІКА» (страховик) був укладений договір добровільного страхування майна №016212/0211/0000027 ( надалі - «Договір»), пердметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавства України, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме - нежитловою окремо стоячою одноповерховою будівлею кафе-бару, що складається з чотирьох основних кімнат.

Пунктом 4 Договору передбачено, що страхова сума визначена у розмірі 1 900 000,00 грн., безумовна франшиза 0,5%, але не менше 1 000,00 грн.; річний страховий платіж - 3 306,00 грн.

Згідно з п. 7 Договору страховим випадком є факт понесення збитків страхувальником (вигодонабувачем) внаслідок пошкодження, знищення чи втрати застрахованого майна в результаті настання подій (страхових ризиків), зазначених нижче: пожежа, в т.ч. підпал, вибух, удар блискавки; падіння на застраховане майно пілотованих повітряних суден і апаратів їх частин або вантажу; противоправні дії третіх осіб (крадіжка зі зломом, грабіж, розбій); пошкодження водою чи іншими рідинами внаслідок аварії водопровідних, каналізаційних, опалюваних систем і систем пожежогасіння; проникнення води чи інших рідин із сусідніх приміщень; наїзд на застраховане майно наземних транспортних засобів; стихійні лиха (смерч, ураган, буря, та ін.).

За змістом п. 8 Договору строк дії договору становить з 19.10.2013 р. до 18.10.2014 р.

17.11.2013 р. в період дії Договору сталася подія, внаслідок якої групою невідомих осіб було знищено одноповерхову будівлю загальною площею 56,3 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, Аркадія-Парк.

Позивач вказує, що 17.11.2013 р. у відповідності до умов п. 5.1.1 Договору, в телефонному режимі було здійснено повідомлення страховика про настання страхового випадку, а страхова компанія направила свого оцінювача на місце страхового випадку.

17.11.2013 р. до Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області було подано заяву про протиправні дії третіх осіб, які здійснили руйнування одноповерхової будівлі, яка розташована в м. Одеса, Аркадія-Парк, про що свідчить талон - повідомлення № 003400.

18.11.2013 р. до страховика була подана заява про виплату страхового відшкодування, яка зареєстрована за № 00130471 та надано письмові пояснення.

19.11.2013 р. до єдиного реєстру досудового розслідування внесена інформація за заявою щодо знищення приміщення загальною площею 56,3 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, Аркадія-Парк, номер кримінального провадження № 0012351.

Спір у справі виник у зв'язку з безпідставною, на думку позивача, відмовою у виплаті страхового відшкодування у розмірі 1 890 500,00 грн. внаслідок настання страхового випадку за Договором.

Договір є договором страхування, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 67 Цивільного кодексу України та Закону України «Про страхування».

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Аналогічне положення містить і стаття 979 Цивільного кодексу України, за змістом якої за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк (стаття 20 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про страхування» та ст. 989 Цивільного кодексу України, страхувальник зобов'язаний вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення. Такий обов'язок страхувальник має виконувати з врахуванням принципу розумності.

Пунктом 1.5 Договору встановлено страхові випадки, до яких, зокрема, належать пожежі (в т.ч. задимлення, що її супроводжує, включаючи видалення сажі і корозійного газу, підпал) включаючи збитки, що виникли внаслідок заходів для гасіння пожежі і для запобігання її розповсюдженню, підпал, удару блискавки, вибуху.

Як вбачається зі матеріалів справи, 17.11.2013 р. із застрахованим за Договором майном позивача, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Аркадія-Парк, відбувся страховий випадок, а саме знищення внаслідок протиправних дій третіх осіб.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

У відповідності до п. 13.1 Правил добровільного страхування майна (крім залізничного, наземного, повітряного, водного транспорту, вантажів та багажу), рішення про здійснення або відмову в здійсненні виплати страхового відшкодування приймається страховиком протягом 30 (тридцяти) робочих днів після отримання всіх документів, зазначених у розділі 11 Правил.

Згідно з п. 6.2 Договору, у разі визнання страховиком події, що відбулась страховим випадком - виплата страхового відшкодування страховиком проводиться на підставі заяви про виплату страхового відшкодування страхувальника та всіх документів, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитку. Виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком на протязі 10-ти банківських днів з моменту прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

У разі прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, страховик зобов'язаний повідомити страхувальника у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови в 10-денний термін з дати отримання всіх документів, передбачених Договором.

Страхувальник вважає, що випадок який мав місце 17.11.2013 р. є страховим, що підтверджується документами наданими страховику.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

При цьому, відповідно до п. 4.4.3 Договору страховик зобов'язаний протягом 10 робочих днів після отримання усіх необхідних документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитку, прийняти рішення щодо визнання (чи невизнання) події страховим випадком.

Відтак, нормами чинного законодавства України та умовами укладеного між сторонами Договору страхування чітко встановлено строк, протягом якого страхувальник може прийняти рішення щодо визнання (чи невизнання) події страховим випадком.

У відповідності до розділу 2 «Виключення із страхових випадків і обмеження страхування» та розділу 8 «Причини відмови у виплаті страхового відшкодування» Договору встановлені підстави та умови не виплати страхового відшкодування.

Згідно ст. 26 Закону України, підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Положеннями п. 6.3 Договору передбачено, що термін прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування можу бути додатково продовжений страховиком: до 60 днів - при необхідності проведення додаткової перевірки обставин страхового випадку; якщо за фактом настання страхового випадку розпочато досудове розслідування (закриття кримінального провадження), але не більше ніж 90 (дев'яносто) календарних днів з дати отримання страховиком останнього документу, у випадку звернення до суду з обвинувальним актом - до моменту набрання вироком, ухвалою суду законної сили.

Останнім листом вих. №2710 від 24.04.2014 р. страховик повідомив, що він скористався своїм правом на 60 днів відстрочення прийняття рішення щодо отримання відповіді (про що також вказано в листі від 04.02.2014 р.).

За фактом пошкодження (знищення) майна, а саме: одноповерхової будівлі загальною площею 56,3 кв.м., що розташована в м. Одеса, Аркадія-Парк, 19.11.2013 р. було відкрите кримінальне провадження № 0012351 за ч.1 ст. 194 КК України.

Станом на момент розгляду даної справи по суті досудове слідство у вказаному кримінальному провадження триває.

Твердження відповідача про необхідність кваліфікації даного страхового випадку як вандалізму, який не був застрахований згідно умов Договору, судом не приймається до уваги з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, кримінальне провадження №00012351 було порушене 19.11.2013 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України за фактом знищення приміщення, власником якого є позивач.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 194 КК України умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, карається штрафом до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до частини першої статті 194 КК України кримінальна відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна настає в разі, якщо такими діями заподіяно шкоду у великих розмірах.

В даному випадку, протиправні дії третіх осіб призвели до знищення нерухомого майна, яке належало позивачу на праві власності, та заподіяли шкоду у великих розмірах, а як було встановлено судом, згідно умов Договору противоправні дії третіх осіб визначені як страховий випадок.

В той же час, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту кваліфікації спірної події саме як вандалізму.

Також відповідачем не доведено, що знищення застрахованого за Договором майна сталось внаслідок проведення реконструкції та будівельно-ремонтних робіт Аркадійської алеї у відповідності до рішення місцевих органів влади.

Зокрема, в матеріалах справи наявний лист Управління архітектури та містобудування №01-13/297а від 10.11.2015 р., яким страховика повідомлено про те, що:

- рішення Одеської міської ради від 09.10.2013 р. №3897-VI «Про проведення реконструкції та будівельно-монтажних робіт з відновлення покриття Аркадійської алеї, паркувального майданчика та водовідведення» не стосується реконструкції та/або демонтажу застрахованого майна;

- Одеською міською радою не приймалось рішення про реконструкції та/або демонтаж такого об'єкта.

Таким чином, проведення реконструкції та будівельно-монтажних робіт Аркадійської алеї жодним чином не мало наслідком знесення та/або пошкодження застрахованого за Договором майна.

За таких обставин суд приходить до висновку, що протиправні дії третіх осіб, які призвели до пошкодження майна позивача, і є тим страховим випадком «протиправні дії третіх осіб», з настанням якого у відповідача, на підставі ст. 979 Цивільного кодексу, ст. 16 Закону України «Про страхування» та умов договору страхування, настає обов'язок по виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень п. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшизою визначено частину збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Як вбачається із матеріалів справи, умовами Договору було передбачено безумовну франшизу за кожним страховим випадком у розмірі 0,5% від страхової суми, але не менше 1 000,00 грн.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що розмір страхового відшкодування, яке згідно з умовами Договору відповідач мав сплатити на користь позивача, становить 1 890 500,00 грн. (1 900 000,00 грн. - 0,5% франшизи).

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 292 649,40 грн. та 3% річних у розмірі 42 525,00 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 03.04.2014 р. по 04.12.2014 р.

Стаття 625 Цивільного кодексу України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Положення норми ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові №6-2168цс15 від 30.03.2016 р.).

За змістом норми ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України №6-113цс14 від 01.10.2014 р. та №3-295гс16 від 01.06.2016 р.

Більше того, у постанові Верховного Суду України №3-295гс16 від 01.06.2016 р. чітко зазначено, що стаття 625 ЦК розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суд вважає за можливе стягнути з відповідача інфляційні у розмірі 292 649,40 грн. та 3% річних у розмірі 42 525,00 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ «СК «УНІКА» на користь ТОВ «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК» заборгованості у розмірі 1 890 500,00 грн., інфляційних у розмірі 292 649,40 грн. та 3% річних у розмірі 42 525,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК» («PIK RIELTY USA, LLC») задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ідентифікаційний код 20033533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК» («PIK RIELTY USA, LLC») (2705, Коні Айленд Авеню, Бруклін, Нью Йорк, 11235) страхове відшкодування у розмірі 1 890 500 (один мільйон вісімсот дев'яносто тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., інфляційні у розмірі 292 649 (двісті дев'яносто дві тисячі шістсот сорок дев'ять) грн. 40 коп., 3% річних у розмірі 42 525 (сорок дві тисячі п'ятсот двадцять п'ять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 33 385 (тридцять три тисячі триста вісімдесят п'ять) грн. 12 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.08.2017 р.

Суддя В.П. Босий