ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2017 р.Справа № 915/713/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Діброви Г.І.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 1615 від 20.03.2017)

від відповідача:

- Петров В-П.С. (довіреність № 586 від 30.12.2015)

- ОСОБА_2 (довіреність № 583 від 30.12.2015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 20 липня 2017 року про повернення позовної заяви

по справі № 915/713/17

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН

про стягнення 68 658,82 грн.

В С Т А Н О В И В :

19.07.2017 року до господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН про стягнення суми основного боргу у розмірі 28 498,32 грн., 3% річних 3 158,46 грн., 37 002,04 грн. інфляційних нарахувань та витрати на сплату судового збору.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 20.07.2017 року по справі № 915/713/17 (суддя Коваль Ю.М.) повернуто позовну заяву і з доданими до неї документами без розгляду по суті, на підставі п. 5 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Такий висновок суду мотивований тим, що у позовній заяві Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України обєднані вимоги матеріального характеру про стягнення портових зборів за вхід на зовнішній рейд порту суден ТОВ СП «НІБУЛОН» для виконання вантажних операцій відносно чотирьох різних суден MIGHTY MICHALS, MEDI IMABARI, SUERTE, NORD TRAVELLER, відносно операцій щодо кожного з яких були подані різні заявки та виставлені різні рахунки.

Також судом зазначено, що стягнення портових зборів відносно кожного з чотирьох вищевказаних суден є окремим предметом спору, і відносно кожного з них подано різні розрахунки заборгованостей та нарахувань на суми заборгованостей; не повязані між собою докази в значній кількості, дослідження котрих може зайняти дуже великий проміжок часу.

Не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою місцевого господарського суду, Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до господарського суду Миколаївської області. Доводи та вимоги скаржника ґрунтуються на тому, що оскаржувана ухвала є безпідставною та необґрунтованою, винесена з невірним застосуванням та порушенням норм процесуального права.

Апелянт вважає, що місцевим господарським судом помилково встановлено, що в позові зазначено декілька предметів спору щодо кожного з чотирьох різних суден MIGHTY MICHALS, MEDI IMABARI, SUERTE, NORD TRAVELLER, тоді як предметом позову є стягнення заборгованості за період з 19.07.2017 по 30.07.2014 року за послуги буксирам, баржам, крановому судну відповідача на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту.

Також скаржником зазначено, що під час розгляду справи підлягають встановленню наступні обставини: чи заходили буксири, баржі, кранове судно Відповідача на рейд; чи заходили буксири, кранове судно для виконання вантажних операцій; чи є буксири, баржі, кранове судно відповідача вантажним суднами; коли саме буксир, баржа, кранове судно вийшли з рейду, який умовний обєм буксиру, баржі, кранового судна застосований визначення розміру портових зборів.

Крім того, апелянт зазначив, що під час окремого розгляду позовних вимог щодо кожного з рахунків № 34501512, 34971512, 34961515, 35301512, не обхідно було б щоразу встановлювати щодо буксирів «Лідіївський», «Баштансткий», «Нібулон-3», «Ілля Муромець», катеру «Паралель», баржа NBL 005, NBL 006 NBL 016, NBL 022, NBL 023, NBL 024 одні й ті ж обставини, що підтверджуються спільними доказами.

16.08.2017 від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, вважаючи її правомірною, обґрунтованою та прийнятою із дотриманням норм чинного законодавства.

Розглянувши наявні апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши в судовому засіданні сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.07.2016 року по справі № 915/13/17 повернуто позовну заяву Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України із доданими до неї документами без розгляду по суті, на підставі п. 5 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, місцевий суд виходив з того, що стягнення портових зборів відносно кожного з чотирьох суден є окремим предметом спору, і відносно кожного з них подано різні розрахунки заборгованостей та нарахувань на суми заборгованостей, не повязані між собою докази в значній кількості, дослідження котрих може зайняти дуже великий проміжок часу.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про повернення без розгляду позовної Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України та вважає, що доводи, заперечення і вимоги викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Статтею 58 ГПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути обєднано кілька вимог, звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Отже, можна обєднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Відповідно до абзц.2 підп.1.5.п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору (п.5, ч.1 ст. 63 ГПК України)

За змістом норми ст. 26 ГПК України під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий спір між позивачем і відповідачем.

Самостійними вимогами в розумінні наведеної статті є вимоги особи, яка вважає, що вона також перебуває в матеріальних правовідносинах із відповідачем і її право порушено відповідачем.

Разом з тим, самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути здійснена через подання самостійного позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (абз. 4 п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18).

Предмет позову, як правило, узгоджується з встановленими законом способами захисту.

Як вбачається зі змісту повернутої судом позовної заяви Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, є стягнення з ТОВ СП «НІБУЛОН» адміністративного збору в сумі 2675,84грн. та корабельного збору в сумі 25822,48грн., нарахованих буксирам «Лідіївський», «Баштанський», «Нібулон-1», «Нібулон-2», «Нібулон-3», «Нібулон-4», «Ілля Муромець», «Маріуполець», крановому судну «Святий Миколай», катеру «Паралель» та несамохідним баржам «НБЛ-001», «НБЛ-002», «НБЛ-003», «НБЛ-005», «НБЛ-006», «НБЛ-007», «НБЛ-008», «НБЛ-009», «НБЛ-011», «НБЛ-012», «НБЛ-014», «НБЛ-015», «НБЛ-016», «НБЛ-017», «НБЛ-018», «НБЛ-020», «НБЛ-022», «НБЛ-023», «НБЛ-024», «БН-01» при заходженні та виході до/з зовнішнього рейду морського порту Миколаїв з 19.07. по 30.07.2014р. при довантаженні суден MIGHITY MICHALS, MEDI IMABARI, SUERTE, NORD TRAVELLER, та інфляційні нарахування та 3% річних, нарахованих на суму вказаних вимог.

Таким чином, предметом позовних вимог у даній справі є нарахування портових зборів різним суднам при заходженні та виході з морського порту Миколаїв в різні дати для здійснення довантаження різних великотоннажних суден, на які виставлено різні рахунки.

Отже, у даному випадку йдеться мова про різні господарські операції, не повязані між собою ані спільними доказам, ані спільною підставою виникнення.

З п.7.1. Порядку справлення та розміри ставок портових зборів, затвердженого Наказом Мінінфроструктури від 12.06.2013 року №930/23462 вбачається наступне: із суден груп А, Б, В і Г адміністративний збір справляється під час кожного заходження судна у порт; із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного обєму судна (за 1 куб. м. обєму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вхід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів).

Виходячи з зазначених вище положень Порядку, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення портових зборів повинні заявлятися окремо щодо кожного судна (баржі, буксиру), якому нараховані портові збори.

Об'єднання у позові вимог, не пов'язаних підставою виникнення або поданими доказами, в силу вимог процесуального закону не допускається.

Як роз'яснено у п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (ст. 58 та п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги у даній справі, а саме стягнення портових зборів відносно кожного з чотирьох суден є окремим предметом спору та як вбачається з додатків до апеляційної скарги, відносно кожного з них подані різні розрахунки заборгованості та нарахувань на суми заборгованостей.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Миколаївської області від 20.07.20167 року у справі № 915/713/17 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для її скасування або зміни відсутні, а тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 20 липня 2017 року про повернення позовної заяви у справі № 915/713/17 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено « 18» серпня 2017 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Г.І. Діброва