РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2017Справа №910/10447/17

За позовомКомунального підприємства з питань будівництва житлових будинків "ЖитлоінвестбудУКБ" Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київради"
доДержавного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція"
простягнення 568 177, 25 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Правило Т.О. - представник за довіреністю;
від відповідача:Наливайко С.П. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків "ЖитлоінвестбудУКБ "Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київради" (далі - позивач, Комунальне підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція" (далі - відповідач, Державне підприємство) про стягнення суми боргу з урахуванням інфляції у розмірі 542 220, 25 грн. та 3% річних у розмірі 25 957, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Комунальним підприємством помилково було перераховано на розрахунковий рахунок Державного підприємства кошти у сумі 288 143, 60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні у матеріалах справи, проте, не зважаючи на неодноразові звернення, відповідач жодних дій із повернення помилково сплачених коштів не вчинив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/10447/17 та призначено розгляд справи на 18.08.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 18.08.2017 року наполягав на задоволенні заявленого позову, надав усні пояснення, а через загальний відділ діловодства суду на виконання ухвали про порушення провадження у справі долучив додаткові документи.

07.08.2017 року до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, яке обґрунтоване тим, що оскільки позивачем пред'явлено вимоги по сплаченим коштам за період 2012-2013 року, тобто за межами терміну позовної давності, у задоволенні позову слід відмовити.

Безпосередньо у судовому засіданні 18.08.2017 року представник відповідача наполягав на задоволенні клопотання про застосування до вимог позивача строків позовної давності, а також заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі фактичних даних достатньо для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 18.08.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.02.2012 року між Державним підприємством "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція" (далі - підрядник) та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків "ЖитлоінвестбудУКБ "Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київради" (далі - замовник) було укладено Договір підряду № 0220812 на виконання проектних робіт (далі - договір підряду), відповідно до п. 1.1. якого, замовник доручає, а підрядник відповідно до умов договору та завдання на проектування бере на себе зобов'язання з виготовлення проектно-кошторисної документації стадії "Робоча документація" по об'єкту: "Реконструкція з прибудовою середньої загальноосвітньої школи № 128 на вулиці Раїси Окіпної, 6 у Дніпровському районі м. Києва (Стадія РД)".

Робота за даним договором виконується у відповідності до узгодженого сторонами календарного плану, Термін виконання всієї роботи лютий-липень 2012 року (п. п. 1.2., 1.3. договору підряду).

Сторони також погодили, що оплата робіт здійснюється за рахунок коштів міського бюджету (КФК-150110). Вартість проектних робіт по Договору становить 427 426, 67 грн. крім того ПДВ 20% - 85 485, 33 грн., разом - 512 912, 00 грн., з них у 2013 році за рахунок коштів міського бюджету - 512 912, 00 грн. з ПДВ, в тому числі за роботи виконані у 2012 році - 224 768, 40 грн. Розрахунки за виконані роботи здійснюються у порядку передбаченому бюджетним законодавством України (п. 2.2. договору з урахуванням Додаткової угоди № 5 від 04.07.2013 року).

Як вбачається із позовної заяви, замовник помилково перерахував на розрахунковий рахунок підрядника кошти у розмірі 288 143, 60 грн. відповідно до платіжних доручень:

- № 1894 від 09.04.2012 року;

- № 3249 від 01.06.2012 року;

- № 7692 від 14.11.2012 року;

- № 249 від 18.01.2013 року;

- № 259 від 21.01.2013 року;

- № 687 від 25.02.2013 року.

Комунальне підприємство неодноразово зверталося до інституту "НДІпроектреконструкція" з проханням повернути кошти, що підтверджується листами від 26.06.2013 року № 114/2644 та від 12.07.2013 року № 114/2893, але жодної відповіді отримано не було.

Крім того, позивач звернувся до Державного підприємства з претензією від 20.01.2017 року № 114/39/2 з проханням повернути кошти, але відповіді на адресу підприємства інститутом не було направлено кошти та на розрахунковий рахунок не перераховано.

Внаслідок укладення Договору підряду між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилався на наступні обставини:

- пунктом 2.5 договору підряду передбачено, що проміжні платежі замовник проводить по рахунках підрядника на підставі оформлених та підписаних актів передачі-приймання проектних робіт в 5-денний строк;

- оскільки позивач сплатив відповідачу за виконання робіт по договору підряду, тоді такі дії свідчать про прийняття роботи як належної та підписав акт передачі-приймання робіт;

- станом на час розгляду спору в суді на підприємстві відповідача не збереглися всі акти передачі-приймання робіт за цим договором у зв'язку з тим, що строк зберігання після сплати таких документів спливає через три роки після оплати роботи замовником, однак позивач не заперечує належне виконання та прийняття роботи, а також її оплату;

- доводи позивача щодо помилково сплачених коштів не відповідають дійсності, оскільки між позивачем та відповідачем підписані акти передачі-приймання наданих послуг;

- сума у розмірі 288 143, 60 грн. сплачена позивачем за виконання робіт.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на такі обставини.

Як вбачається із платіжних доручень, відповідно до яких позивач нібито помилково перерахував кошти на рахунок відповідача, призначенням платежу у них є: оплата за вик. ПВР по об-у: вул. О. Окіпноє, 6, загальн. школа № 128 зг. дог. № 7/903 від 29.02.12. у т.ч. ПДВ-6013,80грн.

Таким чином, оплату було проведено відповідно до договору підряду укладеного між сторонами по справі.

Суд вважає доводи позивача про наявність у відповідача перед ним заборгованості необґрунтованими. Оскільки, кошти було перераховано за наявності для цього підстав, із зазначенням відповідних реквізитів та призначення платежу у платіжних дорученнях, а тому суд дійшов висновку про те, що фактично відбулася оплата виконаних робіт відповідно до укладеного правочину.

З огляду на наведене, позовні вимоги Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків "ЖитлоінвестбудУКБ "Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київради" в частині стягнення з Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція" задоволенню не підлягають.

Крім того, при зверненні до суду позивач також просив стягнути з відповідача на його користь інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 254 076, 65 грн. та 3% річних у розмірі 25 957, 00 грн.

Оскільки вказані вимоги є похідними від заявленої до стягнення суми основного боргу, суд дійшов висновку, що вони також задоволенню не підлягають.

Більше того, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, за висновками суду є помилковими, оскільки стягнення з відповідача помилково перерахованих коштів, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом було надано оцінку клопотанню відповідача про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

За приписами п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст. 267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Як вже зазначалось, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог до Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція" слід відмовити, у зв'язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

З огляду на наведене, строк позовної давності не може бути застосований, оскільки судом не було встановлено наявності порушеного права позивача.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ" Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 23.08.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко