ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 року Справа № 904/4501/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреністьб/н від 28.03.2017 року; ОСОБА_2, директор, паспорт серії АМ №452631 від 23.05.2001 року;

від відповідача: ОСОБА_3 представник, довіреність №32 від 08.02.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року у справі №904/4501/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко", м. Дніпро

до Приватного підприємства "Еталон", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило стягнути з Приватного підприємства "Еталон" заборгованість у розмірі 86 694,00 грн., пеню у розмірі 20 241,25грн., 3% річних у розмірі 2 045,00 грн., інфляційні у розмірі 7 893,25 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року у справі №904/4501/17 (суддя Петрова В.І.) в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що на транспортних заявках відсутній підпис відповідача. Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що заявки сторонами не узгоджені, оскільки вони не містять в собі вид та найменування вантажу, розмір плати експедитору, пункти відправлення та призначення вантажу, порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта, строк виконання договору, хоч договором транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року передбачений обов'язок саме відповідача направляти позивачу на погодження заявку на організацію транспортування вантажу. Оскільки акти надання транспортно-експедиційних послуг, які оформлюються сторонами під час виконання зобов'язань, відповідачем не підписані, а зі змісту товарно-транспортних накладних не вбачається, що вони оформлені саме на виконання договору транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року, місцевий господарський суд дійшов до висновку про недоведеність факту надання відповідачу транспортно-експедиційних послуг за спірним договором та, відповідно, доведеність позовних вимог.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року у справі №904/4501/17 та прийняти нове рішення про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд при прийнятті рішення керувався виключно неузгодженістю заявок щодо перевезення вантажів та акцентував увагу на відсутності підпису представника відповідача на заявках. Між тим, позивачем на підтвердження позовних вимог було надано до суду копії: договору, заявок на перевезення, товарно-транспортних накладних, претензії з доказами її направлення, акт звірки, акти виконаних робіт, рахунки, пояснення ФОП Фетисова щодо здійснення перевезень, копії податкових накладних та листа податкової. Апелянт вважає, що місцевим господарським судом не достатньо досліджені всі обставини справи та надано неправильний висновок щодо недоведеності як факту надання послуг відповідачу так і наявності заборгованості. Також, апелянт звертає увагу на те, що відповідно до пункту 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженим наказом міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, зазначення договору транспортного експедирування не є обовязковим в товарно-транспортній накладній.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.07.2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року у справі №904/4501/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є., розгляд скарги призначений у судове засіданні на 01.08.2017 року.

Згідно розпорядження керівника апарату суду у звязку із перебуванням судді Чередка А.Є. у відпустці призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/4501/17.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів для розгляду справи №904/4501/17 визначено колегію суддів у складі головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Білецька Л.М., Коваль Л.А.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року у справі №904/4501/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Білецька Л.М., Коваль Л.А.

Розгляд справи був відкладений з 01.08.2017 року на 29.08.2017 року.

Згідно розпорядження керівника апарату суду у звязку із перебуванням судді Коваль Л.А. у відпустці призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/4501/17.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів для розгляду справи №904/4501/17 визначено колегію суддів у складі головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року у справі №904/4501/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.08.2017 року представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі.

Приватне підприємство "Еталон" проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить в її задоволенні відмовити.

У судовому засіданні 29.08.2017 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 04.01.2016 року між Приватним підприємством "Еталон" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" (експедитор) укладений договір транспортного експедирування №040116/Е-1, за умовами якого експедитор зобов'язався за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Умови виконання конкретних перевезень, а також перелік операцій, що необхідні для здійснення перевезень, узгоджуються сторонами в заявках. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за договором, пріоритетними є умови, зазначені в заявці (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.2 договору ціна послуг за окремою заявкою включає усі витрати експедитора, кошти, що мають бути сплачені третім особам (перевізникам, тощо...) та зазначається у заявці, погодженій обома сторонами згідно пункту 3.2.1 договору.

Згідно з пунктом 2.3 договору по мірі виконання зобов'язань сторони оформляють акти приймання-передачі наданих за договором послуг.

Відповідно до пункту 2.5 договору оплата за виконані послуги і додаткові витрати в процесі виконання послуг здійснюється після надання послуги в повному обсязі, не пізніше 14-ти календарних днів з дня отримання клієнтом оригіналів повного пакету документів (акт наданих послуг, ТТН, рахунок, інші документи, передбачені чинним законодавством України).

Датою платежу вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок експедитора (пункт 2.6 договору).

Згідно з пунктом 3.1.1 договору клієнт зобов'язується завчасно (не менш ніж за 24 години до моменту завантаження) направляти експедитору листом або факсимільним повідомленням заявку на організацію транспортування вантажу.

У свою чергу експедитор зобов'язується:

- завчасно (не менш ніж за 12 годин до завантаження) письмово погодити заявку клієнта на умовах, визначених в ній, чи відхилити її. Письмовим погодженням вважається зазначення експедитором у заявці клієнта даних щодо транспорту, яким буде виконано перевезення вантажу. З моменту письмового погодження заявка вважається прийнятою до виконання та такою, що містить усі істотні умови і відмова від її виконання однією зі сторін служить підставою для сплати штрафних санкцій У випадку ненадання письмового погодження за 12 годин до завантаження заявка вважається відхиленою та такою, що не породжує прав та обов'язків для сторін (пункт 3.2.1 договору);

- організувати і забезпечити виконання послуг, обумовлених заявкою (п.п.3.2.2. договору).

Відповідно до пункту 3.3.1 договору клієнт має право визначати маршрут прямування вантажу та вид транспорту (про що має бути зазначено у заявці).

Експедитор має право залучати до виконання доручення клієнта інших осіб (у т.ч. перевізників). У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору цими особами (пункт 3.4.2 договору).

Клієнт зобов'язується своєчасно, у порядку, передбаченому договором, сплатити належну плату експедитору (пункт 3.1.8 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2016 року (п.6.1 договору). Якщо жодна зі сторін протягом 30 днів до закінчення терміну дії договору не сповістить іншу сторону в письмовому вигляді про його розірвання, термін його дії автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік (пункт 6.2 договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" посилається на виконання транспортних заявок Приватного підприємства "Еталон" щодо здійснення перевезень по договору транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року: №15 від 25.02.2016 року, №17 від 25.02.2016 року, №13 від 25.02.2016 року, №12 від 23.02.2016 року, №11 від 17.02.2016 року, №10 від 16.02.2016 року, №7 від 11.02.2016 року, №9 від 11.02.2016 року, №8 від 11.02.2016 року (копії містять в матеріалах справи а.с. 40-48), про що складені акти надання послуг: №2902001 від 29.02.2016 року на суму 7 700,00 грн., №2702003 від 27.02.2016 року на суму 8 600,00 грн., №2702002 від 27.02.2016 року на суму 8 600,00 грн., №2702001 від 27.02.2016 року на суму 18 954,00 грн., №1902001 від 19.02.2016 року на суму 18 340,00 грн., №1802002 від 18.02.2016 року на суму 8 100,00 грн., №1502001 від 15.02.2016 року на суму 7 700,00 грн., №1302002 від 13.02.2016 року на суму 4 600,00 грн., №1302001 від 13.02.2016 року на суму 6 100,00 грн. (копії актів містяться в матеріалах справи а.с. 19-28).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" посилається на надання послуг по договору транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року за вищезазначеними транспортними заявками та просить стягнути заборгованість у сумі 86 694,00 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом (статті 931 Цивільного кодексу України)

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість за договором транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року за надані послуги згідно транспортних заявок №15 від 25.02.2016 року, №17 від 25.02.2016 року, №13 від 25.02.2016 року, №12 від 23.02.2016 року, №11 від 17.02.2016 року, №10 від 16.02.2016 року, №7 від 11.02.2016 року, №9 від 11.02.2016 року, №8 від 11.02.2016 року у сумі 86 694,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" істотними умовами договору транспортного експедирування є, зокрема, відомості про сторони договору; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов'язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Умовами договору транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року передбачено, що умови виконання конкретних перевезень, а також перелік операцій, що необхідні для здійснення перевезень, узгоджуються сторонами в заявках (пункт 1.2), ціна послуг за окремою заявкою включає усі витрати експедитора, кошти, що мають бути сплачені третім особам, зазначається у заявці, погодженій обома сторонами згідно пункту 3.2.1 договору.

Відповідно до пункту 3.1.1 договору клієнт зобовязується завчасно (не менш ніж за 24 години до моменту завантаження) направляти експедитору листом або факсимільним повідомленням заявку на організацію транспортування вантажу. Пунктом 3.2.1 договору передбачено, що експедитор зобов'язується завчасно (не менш ніж за 12 годин до завантаження) письмово погодити заявку клієнта на умовах, визначених в ній, чи відхилити її.

Таким чином, умовами договору передбачений порядок узгодження заявок на надання послуг транспортного експедирування, а саме: клієнт направляє замовлення на організацію транспортування вантажу листом або факсимільним повідомленням, а експедитор письмово погоджує заявку або відхиляє її.

Надані до матеріалів справи копії транспортних заявок не містять підпису клієнта - Приватного підприємства "Еталон".

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про те, що заявки сторонами не узгоджені, транспортні заявки відповідачем не підписані, хоча договором транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року передбачено обов'язок саме відповідача направляти позивачу на погодження заявку на організацію транспортування вантажу.

Між тим, в товарно-транспортних накладних від 26.02.2016 року на перевезення за маршрутом пункт навантаження - вул. Леваневського, 91, пункт розвантаження м. Дніпропетровськ (а.с. 59, 60, 61) та від 13.02.2016 року на перевезення за маршрутом пункт навантаження м. Черкаси, пункт розвантаження м. Дніпропетровськ (а.с. 66) міститься відмітка та печатка Приватного підприємства "Еталон" про прийняття товару.

Умови здійснення перевезень за вказаними товарно-транспортними накладними від 13.02.2016 року та 26.02.2016 року повністю відповідають транспортним заявкам №10 від 16.02.2016 року, №15 від 25.02.2016 року, №17 від 25.02.2016 року, №13 від 25.02.2016 року, в тому числі й щодо пункту навантаження та розвантаження, обєму товару, маркери машини та прізвища водія.

Таким чином, підписуючи товарно-транспортні накладні від 13.02.2016 року та 26.02.2016 року, в яких замовником значиться Приватне підприємство "Еталон", відповідач погодився із умовами перевезення та фактично прийняв виконані роботи. Жодних зауважень щодо наданих послуг вказані товарно-транспортні накладні не містять.

З наведеного вбачається фактичне прийняття відповідачем виконаних робіт за транспортними заявками №10 від 16.02.2016 року, №15 від 25.02.2016 року, №17 від 25.02.2016 року, №13 від 25.02.2016 року та відмова від підписання вказаних заявок та актів виконаних робіт за ними.

За викладеного апеляційний господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги транспортного експедирування 17.02.2106 року та 26.02.2016 року (заявки №10 від 16.02.2016 року, №15 від 25.02.2016 року, №17 від 25.02.2016 року, №13 від 25.02.2016 року) такими, що підлягають задоволенню у сумі 31 000,00 грн. (7 700,00 грн. + 8 600,00 грн. + 8 600,00 грн. + 6 100,00 грн.).

Щодо інших товарно-транспортних накладних, копії яких надані до матеріалів справи (а.с. 62, 63, 64, 65), то з їх змісту не вбачається, що вони оформлені саме на виконання договору транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року. Зазначення у вказаних товарно-транспортних накладних замовником Приватного підприємства "Еталон" не є беззаперечним доказом надання послуг за договором транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року згідно транспортних заявок №12 від 23.02.2016 року, №11 від 17.02.2016 року, №7 від 11.02.2016 року, №9 від 11.02.2016 року, №8 від 11.02.2016 року, які не підписані Приватним підприємством "Еталон".

Доводи апелянта про те, що заявки оформлялись в телефонному режимі згідно усталених відносин, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки позов заявлений на підставі договору транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року, яким передбачений порядок узгодження транспортних заявок шляхом направлення їх експедитору листом або факсимільним повідомленням (а не в телефонному режимі).

Надані до апеляційного господарського суду докази оплати відповідачем послуг транспортного експедирування за січень 2016 року на підставі транспортних заявок, які також не підписані відповідачем не приймаються, оскільки не є спірними та не змінюють порядок оформлення таких заявок згідно договору.

Як правильно зазначено місцевим господарським судом, надані позивачем акти надання транспортно-експедиційних послуг, які відповідно до пункту 2.3 договору, оформлюються сторонами по мірі виконання зобов'язань, відповідачем також не підписані, тому не є належними докази надання послуг за договором транспортного експедирування №040116/Е-1 від 04.01.2016 року.

На товарно-транспортних накладних №Р239 від 26.02.2016 року, Р104 від 12.02.2016 року, №Р175 від 12.02.2016 року, №Р180 від 13.02.2106 року, копії яких містяться в матеріалах справи, відсутні підписи та печатки (будь-які відмітки) Приватного підприємства "Еталон".

Місцевим господарським судом правильно зазначено, що податкові накладні, які надані позивачем не є доказом підтвердження надання відповідачу транспортно-експедиційних послуг.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що предметом спору є стягнення заборгованості за надані послуги з транспортного експедирування, позов подано в межах позовної давності, тому відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про застосування позовної давності.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.4 договору в разі несвоєчасної оплати клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на період нарахування, за кожний день прострочки.

Позивачем заявлена до стягнення пеня у сумі 20 241,25 грн., яка нарахована на суму загальну суму боргу 86 694,00 грн.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість основних вимог у сумі 31 000,00 грн., позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково у сумі 7 242,46 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у сумі 2 045,00 грн. та інфляційні втрати у сумі 7 893,25 грн., нараховані на суму загальну суму боргу 86 694,00 грн.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість основних вимог у сумі 31 000,00 грн., позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню у сумі 732,41 грн., інфляційних втрат у сумі 2 822,46 грн.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги транспортного експедирування 17.02.2016 року (товарно-транспортна накладна №Р190) та 26.02.2016 року (товарно-транспортні накладні №б/н від 26.02.2016 року, №1481, №Р238) та нарахованих на суму заборгованості пені, 3% річних та інфляційних втрат.

За викладеного апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року у справі №904/4501/17 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року у справі №904/4501/17 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року у справі №904/4501/17 скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за надані послуги транспортного експедирування 17.02.2016 року та 26.02.2016 року.

Стягнути з Приватного підприємства "Еталон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Лінко" основний борг у сумі 31 000,00 грн., 3% річних у сумі 732,41 грн., пеню у сумі 7 242,46 грн., втрати від інфляції у сумі 2 822,46 грн., судовий збір за розгляд позовної заяви у сумі 627,98 грн., судовий збір за розгляд апеляційної скарги у сумі 690,77 грн., про що видати наказ.

В решті рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 року у справі №904/4501/17 залишити без змін.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Повна постанова складена 30.08.2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков