РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2017Справа №910/1771/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "КРАМАТОРСЬКИЙ ФЕРРОСПЛАВНИЙ ЗАВОД"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "СЧПЗ ТРЕЙД"
простягнення грошових коштів
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Верхоланцев А.В. - представник за довіреністю
від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАМАТОРСЬКИЙ ФЕРРОСПЛАВНИЙ ЗАВОД" (далі - позивач, ТОВ "КРАМАТОРСЬКИЙ ФЕРРОСПЛАВНИЙ ЗАВОД") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЧПЗ ТРЕЙД" (далі - відповідач, ТОВ "СЧПЗ ТРЕЙД") про стягнення суми заборгованості по оплаті продукції поставленої по Специфікаціям (додаткам) № 40-46 до Контракту № 03-14-29 від 25.03.2014 року в розмірі 5 276 927, 84 доларів США, що по курсу НБУ станом на 10.01.2017 року становить 142 587 492, 50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 року порушено провадження у справі № 910/1771/17.

07.03.2017 року на адресу Арбітражного суду міста Москви було направлено судове доручення про вручення документів закордоном, оскільки відповідач по справі Товариства з обмеженою відповідальністю "СЧПЗ ТРЕЙД" зареєстрований за адресою: 119192, Россия, г. Москва, Ломоносовский проспект, 43 строение 2.

10.05.2017 року через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Арбітражного суду м. Москви надійшли документи, серед яких, зокрема, ухвала від 21.04.2017 року про неможливість виконання судового доручення, у зв'язку із неявкою представника у судове засідання Товариства з обмеженою відповідальністю "СЧПЗ Трейд".

19 травня 2017 р. судове засідання не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на навчанні.

Відповідно до Ухвали Господарського суду міста Києва від 31.05.2017 року справу № 910/1771/17 призначено до розгляду у судовому засіданні 16.06.2017 року.

14.04.2017 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про збільшення позовних вимог до 9 408 110, 09 доларів США.

Також, 12.06.2017 року позивачем подано ще одне клопотання про збільшення розміру позовних вимог, у якому ТОВ "КРАМАТОРСЬКИЙ ФЕРРОСПЛАВНИЙ ЗАВОД" просить суд стягнути з відповідача суму боргу з оплати поставленої продукції у розмірі 9 746 570, 09 доларів США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2017 року провадження у справі № 910/1771/17 зупинено до 18.08.2017 року та зобов'язано позивача надати певні документи.

07.08.2017 року на адресу Арбітражного суду міста Мокви було направлено прохання про вручення документів ТОВ "СЧПЗ ТРЕЙД".

Відповідно до Ухвали Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 року провадження у справі № 910/1771/17 поновлено.

25.07.2017 року через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої заявник просить суд стягнути з ТОВ "СЧПЗ ТРЕЙД" суму заборгованості по оплаті продукції, поставленої по Специфікаціям № 40-53 до Контракту № 03-14-29 від 25.03.2014 року в розмірі 12 340, 89 доларів США.

14.08.2017 року позивачем знову заявлено про збільшення розміру позовних вимог, а саме: до 15 094 061, 89 доларів США, відповідно до курсу долару визначеного станом на 18.08.2017 року.

Безпосередньо у судовому засіданні 18.08.2017 року представник позивача наполягав на задоволенні позову з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог та надав усні пояснення по суті спору. Крім того, позивачем було наведено доводи на підтвердження правильності розрахунку суми позовних вимог у національній валюті України відповідно до клопотання від 10.08.2017 року.

Частина 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяви позивача про збільшення позовних вимог до розгляду.

Отже, оскільки збільшення позовних вимог, викладене позивачем у його письмовому клопотанні, прийняте господарським судом, тоді новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 15 094 061, 89 доларів США.

Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За висновками суду неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

У судове засідання 18.08.2017 р. представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача

Суд дійшов висновку, що наявних у справі фактичних даних достатньо для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 18.08.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорський ферросплавний завод" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СЧПЗ Трейд" (Общество с ограниченной ответственностью "СЧПЗ Трейд") (покупець) укладено Контракт № 03-14-29 (надалі - Контракт), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити феросплави (товар) на умовах, у кількості та строки, вказані у додатках (Специфікаціях) до даного Контракту, що є невід'ємними його частинами.

Валютою контракту є долар США. Сторони погодили наступні умови оплати - протягом 60-ти днів від дати поставки (дати оформлення вантажно-митної декларації - ВМД "єкспорт").

Відповідно до умов Контракту по специфікаціям №№ 40-54 до Контракту, позивач виконав зобов'язання із поставки продукції відповідачу, що підтверджується наступною документацією:

- Специфікація № 40, рахунок-фактура 1231, вартість поставленої продукції 506 441, 70 доларів США, дата ВМД 18.07.2016 року;

- Специфікація № 41, рахунок-фактура 1232, вартість поставленої продукції 726 436, 86 доларів США, дата ВМД 18.07.2016 року;

- Специфікація № 42, рахунок-фактура 1482, вартість поставленої продукції 1 536 607, 80 доларів США, дата ВМД 07.09.2016 року;

- Специфікація № 43, рахунок-фактура 1555, вартість поставленої продукції 573 281, 80 доларів США, дата ВМД 16.09.2016 року;

- Специфікація № 44, рахунок-фактура 1556, вартість поставленої продукції 246 151, 20 доларів США, дата ВМД 16.09.2016 року;

- Специфікація № 45, рахунок-фактура 1603, вартість поставленої продукції 866 688, 00 доларів США, дата ВМД 30.09.2016 року;

- Специфікація № 45, рахунок-фактура 1649, вартість поставленої продукції 453 498, 40 доларів США, дата ВМД 04.10.2016 року;

- Специфікація № 46, рахунок-фактура 1650, вартість поставленої продукції 367 822, 08 доларів США, дата ВМД 04.10.2016 року;

- Специфікація № 48, рахунок-фактура 2053, вартість поставленої продукції 903 440, 52 доларів США, дата ВМД 13.12.2016 року;

- Специфікація № 47, рахунок-фактура 2054, вартість поставленої продукції 1 787 313, 43 доларів США, дата ВМД 14.12.2016 року;

- Специфікація № 49, рахунок-фактура 55, вартість поставленої продукції 684 140, 80 доларів США, дата ВМД 26.01.2017 року;

- Специфікація № 50, рахунок-фактура 56, вартість поставленої продукції 165 962, 50 доларів США, дата ВМД 26.01.2017 року;

- Специфікація № 50, рахунок-фактура 118, вартість поставленої продукції 590 325, 00 доларів США, дата ВМД 05.02.2017 року;

- Специфікація № 51, рахунок-фактура 337, вартість поставленої продукції 338 460, 00 доларів США, дата ВМД 30.03.2017 року;

- Специфікація № 52, рахунок-фактура 435, вартість поставленої продукції 748 213, 80 доларів США, дата ВМД 11.04.2017 року;

- Специфікація № 53, рахунок-фактура 550, вартість поставленої продукції 1 845 921, 00 доларів США, дата ВМД 12.05.2017 року;

- Специфікація № 54, рахунок-фактура 650, вартість поставленої продукції 2 753 357, 00 доларів США, дата ВМД 02.06.2017 року.

Таким чином, як вбачається із доводів позивача,по Специфікаціям до Контракту відповідачеві поставлено продукцію загальною вартістю - 15 094 061, 89 дол. США.

Спір у справі виник у зв'язку із тим, що станом на час слухання справи в суді, відповідачем не виконано обов'язку щодо оплати поставленого товару.

Згідно зі статтею 36 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", порядок притягнення до цивільно-правової відповідальності, здійснення такої відповідальності та звільнення від неї може визначатися зовнішньоекономічними договорами (контрактами), якщо це не суперечить чинним законам України.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право", у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право", зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до п. 7.3 Контракту (в редакції Додаткової угоди № 3 від 20.04.2015) керуючись ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", положеннями розділу XV Господарського процесуального кодексу України, сторони домовились, що у випадку недосягнення ними згоди при веденні переговорів, усі спори та розбіжності, які виникають з даного Контракту або у зв'язку з ним, в тому числі, але не винятково, які стосуються його виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Господарському суді міста Києва: мова судочинства - російська/українська за вибором сторін; право, що застосовується - матеріальне та процесуальне право України.

З огляду на викладене, до змісту правовідносин, які виникають із вказаного Контракту, підлягає застосуванню право України, а спір підлягає розгляду в господарському суді міста Києва.

Договір (контракт) є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання умов Контракту сторонами підписані Специфікації №3 40-54, якими сторони погодили істотні умови поставки партії товару згідно Контракту та визначили вантажоодержувача - Consolidated Mill Supply.INK

Матеріалами справи підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару згідно Контракту на загальну суму 15 094 061, 89 дол. США.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та Контракту строк виконання грошового зобов'язання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача на підставі Контракту за поставлений товар 15 094 061, 89 дол. США. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 15 094 061, 89 дол. США.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до п. 3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (пункт 4 частини першої статті 55 ГПК).

При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами.

У разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній або національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову.

За змістом згаданого припису пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви: для нерезидентів - в іноземній валюті (за їх бажанням), для інших платників - у гривнях, у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий - третій частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Саме з метою вірного визначення ціни позову в еквіваленті у національній валюті України, 10.08.2017 року через загальний відділ діловодства суду позивачем було подано розрахунок суми позовних вимог, з якого вбачається:

1) сума позовних вимог відповідно до позову від 10.01.2017 року:

5 276 927, 84 доларів США * 27, 020929 грн. (курс національної валюти по відношенню до долару станом на 10.01.2017 року) = 142 578 492, 50 грн.;

2) сума збільшення позовних вимог (заява від 12.04.2017 року):

4 131 182, 25 доларів США * 26, 893785 грн. (курс національної валюти по відношенню до долара США станом на 12.04.2017 року) = 111 103, 127, 23 грн.;

3) сума збільшення позовних вимог (заява від 09.06.2017 року:

338 460, 00 доларів США * 26, 149214 грн. (курс національної валюти по відношенню до долару США станом на 09.06.2017 року) = 8 850 462, 97 грн.;

4) сума збільшення позовних вимог (заява від 20.07.2017 року):

2 594 134, 80 доларів США * 25, 944129 (курс національної валюти по відношенню до долару США станом на 20.07.2017 року) = 67 302 567, 89 грн.;

5) сума збільшення позовних вимог (заява від 14.08.2017 року):

2 753 357, 00 доларів США * 25,842893 грн. (курс національної валюти по відношенню до долару США станом на 14.08.2017 року) = 71 154 710, 34 грн.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Краматорський Ферросплавний завод" підлягають задоволенню у розмірі 15 094 061, 89 доларів США, що становить еквівалент - 400 998 360, 93 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський Ферросплавний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ ТРЕЙД» задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СЧПЗ ТРЕЙД» (119192, Російська Федерація, м. Москва, Ломоносовський проспект, 43, будова 2, код за ОКПО 70829059) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський Ферросплавний завод» (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дмитра Мазура, будинок 18, ) заборгованості в сумі 15 094 061, 89 дол. США, що становить еквівалент 400 998 360, 93 грн. та судовий збір у розмірі 240 000,00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 23.08.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко