ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.09.2017 Справа № 908/1794/17

Суддя Дроздова Світлана Сергіївна, розглянувши матеріали

за позовом: Громадської організації Запорізька районна організація Українського товариства мисливців та рибалок (70406, Запорізька область, Запорізький район, с. Відрадне, база мисливсько-рибальська); представник позивача: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача: Августинівської сільської ради (70403, Запорізька область, Запорізький район, с. Августинівка, вул. Комсомольська, буд. 52)

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду в зв`язку з наступним.

05.09.2017 р. за вх. № 2028/08-07/17 до господарського суду Запорізької області від Громадської організації Запорізька районна організація Українського товариства мисливців та рибалок надійшла позовна заява вих. № б/н від 31.08.2017 р., згідно з прохальною частиною якої позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно адмінбудівлю будинок єгеря (літ. А-2) мисливсько-рибальської бази площею 33,2 кв.м, що розташована у с. Відрадне, Запорізького району, Запорізької області.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо: у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позовна заява це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подати позов означає звернутися до господарського суду з заявою, в якій повинно міститься прохання, адресоване суду, про розгляд спору про право, що виник.

Позивач обґрунтовує позов ст.ст. 3, 344 ЦК України.

За приписами ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст. 15, 16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Згідно тексту позовної заяви позивач користується добросовісно, відкрито, безперервно, на протязі більш 10 років обєктом нерухомості - адмінбудівлею будинком єгеря (літ. А-2) мисливсько-рибальської бази площею 33,2 кв.м, що розташована у с. Відрадне, Запорізького району, Запорізької області. Відповідно до даних технічного паспорту на вищезазначену мисливсько-рибальську базу, адмінбудівля будинок єгеря (літ. А-2) не є самовільно забудованою.

При цьому, позивачем у позовній заяві не зазначено особу, яка створила нерухомість (ким саме побудований будинок єгеря), коли та хто користувався нерухомістю раніше тощо. Також до позовної заяви не додано доказів на підтвердження користування позивачем нерухомістю на протязі більш 10 років, як зазначається позивачем у заяві.

Тобто, у позовній заяві не викладено обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не зазначено доказів, що підтверджують позов, що є підставою для повернення позовної заяви на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно з ст. 57 ГПК України до позовної додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (п. 2 таблиці) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не меншу 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 розяснено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача.

Позивач зазначає ціну позову 67157,00 грн. До позовної заяви додає висновок про ринкову вартість обєкта нерухомості вих. № 7603/27, згідно якого ринкова вартість будівлі єгеря, літ. А-2, загальною площею 51,6 кв.м, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Відрадне, б/н, станом на 26.06.2017 р. складає (без урахування ПДВ): 67157,00 грн.

Виходячи з даної оцінки позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (платіжне доручення № 204 від 05.07.2017 р.).

Разом з тим, у висновку вих. № 7603/27 зазначено з яких частин складається будівля єгеря літ. А-2 та площа цієї будівлі 51,6 кв.м згідно висновку є значно вищою ніж площа будинку єгеря (33,2 кв.м), на яку позивач просить визнати за ним право власності.

Таким чином, маються розбіжності між даними, викладеними позивачем у позовній заяві та в доказах, які долучені до позовної заяви, що унеможливлює перевірити правильність сплати позивачем судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

При повторному зверненні з позовною заявою, у загальному порядку, з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України щодо подання позову, позивачу слід викласти в позовній заяві обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначити докази, що підтверджують позов. Також, позивачу слід обґрунтувати належними доказами визначення ним ціни позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 54, п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути без розгляду позивачу Громадській організації Запорізька районна організація Українського товариства мисливців та рибалок.

Додаток: - позовна заява вих. № б/н від 31.08.2017 р. з додатками згідно переліку всього на 42 арк. (в т.ч. оригінал фіскального чеку № 6095 від 01.09.2017 р. та опису вкладення у цінний лист від 01.09.2017 р., оригінал платіжного доручення № 204 від 05.07.2017 р. на суму 1600,00 грн.).

Суддя С.С. Дроздова