ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2017 р. Справа № 921/839/16-г/7

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Орищин Г.В. Якімець Г.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лялька Н.Р.

та представників:

позивача: Білан Т.Б. - керуючий санацією;

відповідача: ОСОБА_2 - представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь"

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.03.2017 (суддя Стадник М.С.)

у справі № 921/839/16-г/7

за позовом: Тернопільського державного науково-технічного підприємства "Промінь", м. Тернопіль

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Тернопіль

про стягнення заборгованості в сумі 13 786, 89 грн

Тернопільське державне науково-технічне підприємство "Промінь" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення 13 786, 89 грн. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням умов договору № 4 від 02.07.2012 про відшкодування витрат ТДНТП «Промінь» про сплаті за генерацію реактивної електроенергії, укладеного позивачем та відповідачем, зокрема в частині оплати за надані послуги.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20.03.2017 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Місцевий господарський суд при прийнятті рішення, виходив зокрема з того, що правовідносини, які склались між сторонами, з урахуванням приписів п. 1.5 Правил користування електричною енергією, повинні ґрунтуватись на типовому договорі про технічне забезпечення електропостачання споживача. Однак фактично укладений сторонами договір викладено в довільній формі, із відступленням від основних положень типового договору, зокрема щодо його істотних умов. Отже, суд вказав, що договір є неукладеним.

Також суд зазначив, що позивачем не підтверджено правомірність заявлених вимог і відповідно до п.3.1 Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії (надалі Методика), згідно з якою розрахунки за перетікання реактивної електроенергії з мережі електропередавальної організації та за генерацію в її мережу згідно з відповідними додатками до Договорів, передбаченими ПКЕЕ, здійснюються з усіма споживачами (крім населення), які мають сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці 5000 кВт*год та більше, в той час, як сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії відповідачем становить 930, 25 кВт*год.

Крім того, суд взяв до уваги відповіді Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Тернопільській області в яких вказано про обов`язок укладення ФОП ОСОБА_4, як субспоживачем, та ТДНТП "Промінь", як основним споживачем, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, а також про обов`язок ФОП ОСОБА_4 вносити плату за перетікання реактивної електроенергії лише у випадку його середньомісячного споживання активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці 5 000 кВт*год.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач - Тернопільське державне науково-технічне підприємство "Промінь" звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.03.2017 та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Зокрема, зазначає, що суд помилково послався на п. 1.5 Методики, оскільки такий регулює відносини, які виникають у випадку приєднання до електричних мереж електропередавальної організації та не встановлює жодного обов'язку дотримання типової форми договору у відносинах, які виникли у споживачів з субспоживачами.

Також позивач зазначає, що висновки, викладені в листах Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Тернопільській області необґрунтовані та проведені без достатнього дослідження укладених договорів. А сумарне середньомісячне споживання 5000 кВт*год та більше застосовується для звільнення від плати споживачів у випадку приєднання електроустановок споживача до мережі електропередавальної організації, а не до мережі основного споживача.

Відповідач 19.08.2017 надіслав суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначав про законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду та просив залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В даному судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задоволити. Крім того, на підтвердження власних доводів подав довідку підприємства про те, що кошти згідно з договорами про відшкодування витрат ТДНТП «Промінь» про сплаті за генерацію реактивної електроенергії, укладеними з іншими субспоживачами, сплачуються в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в запереченнях на апеляційну скаргу, просив залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, заперечень на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.03.2017 у справі № 921/839/16-г/7 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.07.2010 ВАТ "Тернопільобленерго" (далі - Постачальник) та Тернопільським державним науково-технічним підприємством "Промінь" укладено Договір №285 про постачання електричної енергії, відповідно п. 1 якого, постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю згідно додатку №3, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.2.3.4 договору, Споживач здійснює оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком №6 договору "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії". Відповідно до Додатку №6, такий Порядок складено відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, погоджена НКРЕ та затверджена наказом Мінпаливенерго України від 17.01.2002р. №19 та зареєстрована в Мін'юсті України (далі Методика);

Якщо до технологічних електромереж Споживача приєднані електроустановки інших споживачів (субспоживачів), відносини між Споживачем та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюється Договором про спільне використання технологічних електричних мереж, а відносини між Споживачем та субспоживачем (субспоживачами) у разі виникнення у субспоживача (субспоживачів) відповідно до законодавства України зобов`язань вносити плату за перетікання реактивної електроенергії, регулюються Договором про технічне забезпечення електропостачання споживача (п.8.1.1 Договору);

Споживач передає Постачальнику дані про обсяги споживання електричної енергії субспоживачами у порядку, визначеному відповідно до розділу 5, а також звіт про використану субспоживачами електричну енергію (п.8.1.2 Договору).

Порядок розрахунків та виконання зобов'язань встановлені Додатками до Договору, зокрема: Додаток №3 - режим роботи електроустановок споживача, Додаток №5 - розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, Додаток №5а - точки розподілу мереж на однолінійній схемі, Додаток №6 - порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії, Додаток №7 - графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, в п.10 якого, серед переліку субспоживачів зазначений ПП ОСОБА_3, Додаток №9А - розрахунок втрат електричної енергії в мережах основного споживача, спричинених передачею електроенергії субспоживачам.

ВАТ "Тернопільобленерго" виконало свої договірні зобов'язання перед Споживачем, про що свідчать акти про використану електричну енергію за період 01.01.2014 - 31.12.2015, в яких відповідач (ОСОБА_3) також зазначений як субспоживач.

02 липня 2012 року Тернопільським державним науково-технічним підприємством "Промінь" в особі директора ОСОБА_5 (далі - Підприємство) та Суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 (далі - Абонент) укладено Договір №4 про відшкодування витрат ТДНТП "Промінь" по сплаті за генерацію реактивної електроенергії, відповідно до п. 1.1 якого абонент щомісячно відшкодовує Підприємству частину затрат за перетікання генерації реактивної електроенергії на підставі Рахунку, виставленого Підприємством згідно показників лічильників №3015337 фідер 12 або №30153334 фідер 28 з урахуванням довжини кабеля від ЦРП 10 (Радіозавод) до РП ТДНТП "Промінь" та січенням кабеля згідно Методики по визначенню втрат електроенергії у трансформаторах і лініях електропередач (п.1.1 Договору);

Абонент зобов'язується щомісячно до 15 числа наступного місяця в повному обсязі сплачувати за перетікання генерації реактивної електроенергії (п.2.1 Договору);

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п.3.1 Договору);

Зміни до договору будуть проводитись у випадку змін Методики розрахунку (п.4.2 Договору);

Договір укладено строком на один рік з 01.07.2012 до 01.07.2013, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п.п. 4.1, 4.3 Договору).

Додатком №1 до договору сторони передбачили порядок обчислення втрат генерації реактивної електроенергії.

Позивач надав копії рахунків на відшкодування відповідачем 9 720,33 грн. витрат за період з лютого 2014 року по січень 2015 року: №41 від 28.02.2014 на суму 153,16 грн, №127 від 31.03.2014 на суму 201,01 грн, №170 від 30.04.2014 на суму 248,04 грн, №212 від 29.05.2014 на суму 366,91 грн, №251 від 27.06.2014 на суму 359,50 грн з, №294 від 31.07.2014 на суму 542,15 грн, №336 від 30.08.2014 на суму 359,88 грн, №378 від 30.09.2014 на суму 648,50 грн, №502 від 31.12.2014 на суму 405,73 грн, №462 від 28.11.2014 на суму 1291,72 грн, №243 від 30.06.2015 на суму 1350,66 грн, №202 від 29.05.2015 на суму 1 051,12 грн, №162 від 30.04.2015 на суму 770,75 грн, №121 від 31.03.2015 на суму 867,53 грн, №80 від 27.02.2015 на суму 675,02 грн, №39 від 31.01.2015 на суму 369,07 грн, які останнім не оплачені.

Слід зазначити, що доказів надсилання вказаних рахунків відповідачу матеріали справи не містять, та відповідач заперечує факт їх отримання.

Направлена позивачем на адресу відповідача, з метою врегулювання спору, претензія №0806 від 09.12.2015, із вимогою оплатити заборгованості станом на 01.07.2015 в сумі 15 008, 03 грн, залишена відповідачем без розгляду та оплати, що стало підставою для звернення до суду.

В позовній заяві позивач просить стягнути 13 786,89 грн., з яких: 9 720, 33 грн - основного боргу, 1 979, 52 грн - пені, 371, 89 грн - штрафу, 556, 68 грн - 3% річних та 1 158, 47 грн - інфляційних втрат.

Свобода договору, закріплена у ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, яка полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, не є безмежною.

У разі якщо актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України).

Дана норма Закону кореспондується із нормою статті 179 ГК України, якою визначено, що сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зокрема, електроенергією, зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28 (далі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами, тому норми цих актів законодавства виступають як спеціальні.

Статтею 26 Закону про електроенергію встановлено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (п.п.5.1, 5.2 Правил).

Відповідно до п.1.5 Правил, у разі підключення електроустановок споживача до електричних мереж, власник яких не є постачальником електричної енергії, та виникнення у споживача відповідно до законодавства України зобов'язань уносити плату за перетікання реактивної електроенергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору (додаток 1) укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача. Величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 року №19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 лютого 2002 року за № 93/6381 (далі - Методика), та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації.

У разі укладення між основним споживачем та субспоживачем договору про технічне забезпечення електропостачання споживача цей договір та зміни до нього узгоджуються з електропередавальною організацією у частині режимів споживання електричної енергії, приєднаної потужності, режимів перетікання реактивної електроенергії та дотримання показників якості електричної енергії (п. 5.19 Правил).

До договорів, укладення яких передбачено цими Правилами, за взаємною згодою сторін можуть бути оформлені додатки. В додатках до відповідного договору обумовлюються технічні та організаційні особливості врегулювання відносин між сторонами. Додатки мають не суперечити законодавству України, в тому числі Правилам та нормативно-технічним документам (п. 5.22 Правил).

Таким чином, договірні відносини у сфері постачання електроенергії мають свої особливості, що пов'язано зі специфікою предмету договору та обумовлює спеціальний порядок його укладання. Особливістю договору електропостачання є покладення на споживача додаткових обов'язків, пов'язаних з необхідністю: дотримуватись передбаченого договором режиму споживання електроенергії; забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичних мереж та справність приладів і устаткування, що використовуються у процесі споживання електричної енергії.

Державне регулювання відносин з постачання електроенергії до 27.08.2014 здійснювалося Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ), утвореною відповідно до Указу Президента України від 23.11.2011 №1059/2011 (ліквідована Указом Президента України від 27.08.2014 №693/2014). НКРЕ, відповідно до покладених на неї завдань та наданих повноважень, зокрема, розробляла і затверджувала обов'язкові до виконання норми і правила (у т. ч. Правила користування електричною енергією) та типові форми господарських договорів.

Так, відповідно до наданих повноважень, НКРЕ затвердила Типовий договір про постачання електричної енергії, Типовий договір про користування електричною енергією на території населеного пункту, Типовий договір про тимчасове постачання електричної енергії без засобів обліку, Типовий договір про спільне використання технологічних електричних мереж, Типовий договір про технічне забезпечення електропостачання споживача (додатки 1 - 5 до Правил), якими, зокрема, визначаються права, обов'язки та відповідальність сторін.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відносини між сторонами у справі (субспоживачем) ФОП ОСОБА_3 та основним споживачем (ТДНТП "Промінь"), як учасниками правовідносин у сфері електроенергетики, повинні ґрунтуватися на договорі про технічне забезпечення електропостачання, а відносини між субспоживачем (ФОП ОСОБА_3.) та електропередавальною організацією (Тернопільський РЕМ, ВАТ "Тернопільобленерго") повинні ґрунтуватися на договорі про постачання електричної енергії.

В той час, як укладений сторонами договір не містить всіх необхідних істотних умов, які встановлені типовим договором.

Так, відповідно до Типового договору, його предметом є:

"Власник мереж забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії Споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а Споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені пунктом 4.1 цього Договору.

1.2. Передача електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, наведеної в додатку "Однолінійна схема".

Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії в точку продажу, визначену згідно з відповідним договором Споживача з постачальником електричної енергії _______________________________________________________________________(вказати позначення точки продажу на однолінійній схемі)

1.3. Приєднана потужність електроустановок Споживача __________ кВт, дозволена потужність електроустановок Споживача __________ кВт.".

Предмет договору сторони у Договорі від 02.07.2012 не передбачили.

Таким чином, сторони визначили відшкодування затрат за перетікання, тоді як дана умова є обов'язком Споживача здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електромереж згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії" та за технічне обслуговування електричних установок Споживача (якщо таке обслуговування передбачене договором) відповідно до додатка "Виконання додаткових робіт з технічного обслуговування електричних установок споживача".

Також, договір не містить обов'язкових для даного виду договорів умов щодо обліку електричної енергії та порядок розрахунків, прав споживача, порядку обмеження та припинення електропостачання, прав та обов'язків власника мереж, додатку про "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії".

Відповідно до ст.638 ЦК України, ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (ч.8 ст.181 ГК України).

Як вказували представники в судовому засіданні та це вбачається з позовної заяви, жодних проплат по вказаному договору не відбувалось.

Позивачем не підтверджено правомірність заявлених вимог і відповідно до п.3.1 Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії, затвердженої наказом Міністерством палива та енергетики №19 від 17.01.2002, згідно з яким розрахунки за перетікання реактивної електроенергії з мережі електропередавальної організації та за генерацію в її мережу згідно з відповідними додатками до Договорів, передбаченими Правилами користування електричною енергією, здійснюються з усіма споживачами (крім населення), які мають сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці 5000 кВт*год. та більше. Площадками називаються територіально відокремлені (розташовані за різними адресами) об'єкти споживача (цехи, підрозділи тощо), які не мають внутрішніх електричних зв'язків між собою. Середньомісячне споживання визначається, як правило, за даними року, що передує розрахунку ЕЕРП; для сезонних споживачів - за даними періоду сезонної роботи; для неритмічно працюючих підприємств - за даними робочих місяців; для нових споживачів - за даними проектної організації.

Як свідчать матеріали справи, а саме копії актів про використану електричну енергію, надані позивачем, за період січень-грудень 2014 року ФОП ОСОБА_4, згідно показників лічильника №321288, спожив активну електроенергію в обсязі 11 163 кВт*год, а сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії становить - 11 163 кВт*год : 12 = 930,25 кВт*год., а отже у відповідача відсутні правові підстави вносити позивачу плату за генерацію втрат реактивної електроенергії.

Згідно з п. 6.35 Правил досудовий розгляд спірних питань між суб'єктами господарювання щодо перетікання реактивної електричної енергії здійснюється Держенергонаглядом. До розгляду цих питань Держенергонагляд може залучати спеціалізовані організації.

Відтак, правомірними також є посилання відповідача на відповіді Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Тернопільській області, надані у листах №17/17-73 від 07.02.2013 та №29-21/02-95 від 15.03.2017, в яких повідомлено про обов`язок укладення між ФОП ОСОБА_4, як субспоживачем, та ТДНТП "Промінь", як основним споживачем, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, а також про обов`язок ФОП ОСОБА_4 вносити плату за перетікання реактивної електроенергії лише у випадку його середньомісячного споживання активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці 5 000 кВт*год.

Отже, доводи скаржника, що сумарне середньомісячне споживання 5000 кВт*год та більше застосовується для звільнення від плати споживачів у випадку приєднання електроустановок споживача до мережі електропередавальної організації, а не до мережі основного споживача, спростовуються вищевикладеним у листах.

Також безпідставними є посилання на те, що п. 1.5 Методики регулює відносини, які виникають у випадку приєднання до електричних мереж електропередавальної організації, оскільки в пункті іде мова про підключення електроустановок споживача до електричних мереж, власник яких не є постачальником електричної енергії, ким є позивач у справі.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки скаржник, у встановленому законом порядку, не подав належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтовували правомірність та підставність заявленого позову, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Тернопільської області відповідає законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав його для зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.03.2017 у справі № 921/839/16-г/7 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повна постанова складена 22.08.2017

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Оришин Г.В.

Суддя Якімець Г.Г.