ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 року Справа № 904/1237/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № 1020 від 16.08.2016

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 у справі № 904/1237/17

за позовом ОСОБА_2, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання недійсним рішення наглядової ради

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет" про визнання недійсним з моменту прийняття рішення наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Холдінг компанія "Інтермет" від 14.12.2010 про:

задоволення клопотання ТОВ "Торговий дім "Метизи" та надання майнової поруки по відновлювальній відзивній кредитній лінії, що оформлювало ТОВ "Торговий дім "Метизи" в ЦВ ПАТ "ІНДЕКС-БАНК" в м. Запоріжжя, та передачі в заставу нерухомого майна, а саме: окремо розташованої трьох поверхової будівлі - літ. А-3 загальною площею 2140,6 кв.м., що належить на праві власності ВАТ "Холдінг компанія "Інтермет" та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Косіора, буд. 32, балансовою вартістю станом на 01.12.2010 - 5 570 189, 79 грн.;

надання права підпису договору іпотеки та інших документів, пов'язаних з одержанням кредиту у вигляді відновлювальної відзивної кредитної лінії ТОВ "Торговий дім "Метизи", головному бухгалтеру ВАТ "Холдінг компанія "Інтермет" ОСОБА_3.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 у справі № 904/1237/17 (суддя Мартинюк С.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що Відкрите акціонерне товариство "Холдінг Компанія "Інтермет", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет", станом на дату прийняття спірного рішення наглядової ради (14.12.2010) не привело свій статут у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства", у зв'язку з чим дійшов висновку, що до спірних правовідносин застосовуються положення статей 1 - 49 Закону України "Про господарські товариства", а тому не вдавався до аналізу родинних зв'язків членів наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" та не аналізував укладення та схвалення спірного правочину на підставі оспорюваного рішення наглядової ради на предмет заінтересованості (ст.ст. 71, 72 Закону України "Про акціонерні товариства"). Дослідивши положення статуту Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" в редакції на момент прийняття наглядовою радою оспорюваного рішення, суд першої інстанції встановив, що затвердження рішення про укладення спірного договору віднесено до компетенції наглядової ради товариства. Враховуючи, що судом не встановлено факту порушення рішенням наглядової ради ВАТ "Холдінг Компанія"Інтермет", оформленим протоколом від 14.12.2010, вимог чинного на момент прийняття спірного рішення законодавства України, а також прав та законних інтересів учасника товариства, місцевий господарський суд не вбачав підстав для визнання спірного рішення недійсним, а відтак і підстав для задоволення позову. Водночас, суд не вбачав підстав для застосування позовної давності, про яку заявлено відповідачем, оскільки заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, позивач просить про скасувати це рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на ті обставини, що наглядова рада Відкритого акціонерного товариства "Холдінг компанія "Інтермет" при прийнятті оспорюваного рішення вийшла за межі своїх повноважень, оскільки рішення про укладення договору іпотеки повинно було прийматись не наглядовою радою, а загальними зборами акціонерів, діяла недобросовісно та нерозумно, а також не в інтересах товариства, порушила приписи ст. 71 Закону України "Про акціонерні товариства" (щодо необхідності схвалення правочину, в якому є заінтересованість, загальними зборами акціонерів), що за приписами ст. 72 Закону України "Про акціонерні товариства" є підставою для визнання правочину, укладеного на підставі такого рішення, недійсним, а також порушила вимоги частини першої ст. 92 Цивільного кодексу України. Позивач не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо неможливості застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про акціонерні товариства". Щодо наведеного зазначає, що відповідно до приписів п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про акціонерні товариства" статути та внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом. При цьому, жодна із норм Закону України "Про акціонерні товариства" не вказує на той факт, що положення ст.ст. 71, 72 Закону України "Про акціонерні товариства" не застосовуються у разі, якщо акціонерні товариства не привели статути та внутрішні положення у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства". За доводами позивача, у п. 1 Прикінцевих положень Закону України "Про акціонерні товариства" вказано, що цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування, крім другого речення частини другої ст. 20; жодної іншої альтернативи, окрім другого речення частини другої ст. 20 не передбачено. За викладеного, на думку позивача, суд мав прийняти до уваги положення ст.ст. 71, 72 Закону України "Про акціонерні товариства". В підтвердження своєї позиції позивач також посилається на рішення ЄСПЛ у справі "Совтрансавто проти України" від 25.07.2002 № 48553/99. Також, позивач вважає безпідставним застосування судом першої інстанції роз'яснень Державної комісії з цінних паперів від 14.07.2009 № 8 "Щодо порядку застосування окремих положень розділу ХVІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства", оскільки закон має вищу юридичну силу по відношенню до підзаконних нормативних актів. Порушення судом першої інстанції норм процесуального права позивач вбачає у неналежному дослідженні доводів позивача, що слугувало частковому аналізу обставин справи. Позивач вважає, що оспорюване рішення наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Холдінг компанія "Інтермет" порушує його корпоративні права щодо цього товариства, оскільки питання про задоволення клопотання ТОВ "ТД "Метизи" про передачу майна в іпотеку повинно було прийматись загальними зборами акціонерів товариства, при проведенні яких позивач мав би можливість реалізувати своє законодавчо визначене право на управління товариством.

Відповідач у судові засідання, призначені для розгляду апеляційної скарги, явку свого повноважного представника не забезпечив; про дату, час та місце проведення судових засідань апеляційним господарським судом у даній справі відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, якими відповідачу направлені копії відповідних ухвал апеляційного господарського суду (а.с. 175, 187, 267, 268, т. 1).

Відповідно до письмового відзиву на апеляційну скаргу відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує. За доводами відповідача, судом першої інстанції встановлено, що станом на 14.12.2010 ВАТ "Холдінг Компанія"Інтермет" не привело свої внутрішні документи у відповідність з вимогами Закону України "Про акціонерні товариства"; тобто, на момент винесення рішення наглядовою радою товариства ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" мало керуватися у своїй діяльності виключно статутом товариства, а не положеннями ст.ст. 71, 72 Закону України "Про акціонерні товариства". Відповідач зазначає, що судом досліджено статут ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет", яким встановлено компетенцію наглядової ради, її склад, повноваження та порядок прийняття рішень, та не було встановлено факту порушення оспорюваним рішенням наглядової ради вимог чинного законодавства. Також, відповідач посилається на ті обставини, що господарським судом Дніпропетровської області розглядалась справа № 904/9839/16 про визнання недійсними правочинів, позовні вимоги у якій позивач (ОСОБА_2.) обґрунтовував тими ж обставинами, що і у даній справі; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у справі № 904/9839/16 судом відмовлено.

13.07.2017 до апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення. Позивач зазначає, що наглядова рада ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет", приймаючи оспорюване рішення, вийшла за межі своїх повноважень, діяла недобросовісно, нерозумно та не в інтересах ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет", чим порушила приписи ст. 71 Закону України "Про акціонерні товариства", ч. 1 ст. 92 ЦК України, та у зв'язку з чим оспорюване рішення наглядової ради повинно бути визнано недійсним. За доводами позивача, зазначене рішення наглядової ради спричинило укладення угоди, яка є неприбутковою для товариства; ця угода укладена на забезпечення виконання зобов'язань іншої юридичної особи в порушення корпоративних прав позивача, як акціонера ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет", та потягла несприятливі для цього товариства наслідки відчуження об'єкту нерухомості балансовою вартістю 5 570 189, 00 грн.

14.08.2017 до апеляційного господарського суду від позивача надійшла письмова заява про відвід колегії суддів у складі суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В., Чередко А.Є., підписана представником позивача за довіреністю ОСОБА_1

У судовому засіданні 15.08.2017 представник позивача ОСОБА_1 просив залишити заяву про відвід колегії суддів без розгляду з тих підстав, що змінився склад колегії суддів, а саме ОСОБА_4 вибув із складу колегії суддів у зв'язку з його відпусткою, у зв'язку з чим відпала необхідність розгляду заяви про відвід колегії суддів від 14.08.2017.

У судовому засіданні 15.08.2017 суд оголосив перерву для надання можливості представнику позивача ОСОБА_1 підготувати письмову заяву про залишення без розгляду заяви про відвід колегії суддів від 14.08.2017.

Відповідна заява представником позивача ОСОБА_1 була підготовлена та надана суду.

За наведених обставин колегія суддів не розглядала заяву про відвід колегії суддів від 14.08.2017.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів - Паруснікова Ю.Б., Пархоменко Н.В.; розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання на 08.06.2017.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів - Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.06.2017); розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 27.06.2017.

У судовому засіданні 27.06.2017 апеляційний господарський суд задовольнив клопотання представника позивача про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з неможливістю позивача особисто прибути у судове засідання; розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 13.07.2017.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів - Пархоменко Н.В., Чередка А.Є. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.07.2017).

У судовому засіданні 13.07.2017 апеляційний господарський суд задовольнив клопотання позивача про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з необхідністю додаткового часу для підготовки заяви про відвід суддів; розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 15.08.2017.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів - Білецької Л.М., Пархоменко Н.В. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.08.2017).

У судовому засіданні 15.08.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, складеного станом на 27.07.2016 (а.с. 33-44, т. 1), ОСОБА_2 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет", розмір внеску якого до статутного фонду товариства становить 700, 00 грн.; розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) товариства становить 20 000, 00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Холдінг Компанія "Інтермет" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" (а.с. 33-44; 88-107, т. 1), яке припинено за рішенням засновників, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 10.06.2011 внесено запис за № 8000460.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був акціонером Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет", припиненого за рішенням загальних зборів акціонерів товариства шляхом його реорганізації (перетворення) у Товариство з обмеженою відповідальністю "Холдінг Компанія "Інтермет" (а.с. 88-107, т. 1). Ці обставини сторонами у справі не заперечуються.

14.12.2010 відбулось засідання наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет", про що складено протокол засідання від наведеної дати (а.с. 32, 77, т. 1).

Порядок денний засідання наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" влючав наступні питання:

1. Розгляд клопотання ТОВ "Торговий дім "Метизи" щодо надання майнової поруки по відновлювальній відзивній кредитній лінії, що оформлює ТОВ "Торговий дім "Метизи" в ЦВ ПАТ "Індекс-Банк" в м. Запоріжжя, та передачу в заставу нерухомого майна, що належить ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет".

2. Про призначення уповноваженої особи від ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" на укладення та підписання договору іпотеки та інших документів, пов'язаних з одержанням кредиту ТОВ "Торговий дім "Метизи".

Відповідно до означеного вище протоколу на засіданні наглядової ради були присутні голова наглядової ради ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" - ОСОБА_5 та члени наглядової ради - ОСОБА_6, ОСОБА_7, що зумовило присутність на засіданні 100% складу наглядової ради ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет".

Наглядовою радою ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" прийнято наступні рішення:

по першому питанню порядку денного - задовольнити клопотання ТОВ "Торговий дім "Метизи" та надати майнову поруку по відновлювальній відзивній кредитній лінії, що оформлює ТОВ "Торговий дім "Метизи" в ЦВ ПАТ "Індекс-Банк" в м. Запоріжжя, та передати в заставу нерухоме майно, а саме: окремо розташовану трьохповерхову будівлю - літ. А-3 загальною площею 2140,6 кв.м, що належить на праві власності ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, балансовою вартістю станом на 01.12.2010 - 5 570 189, 79 грн.;

по другому питанню порядку денного - надати право підпису договору іпотеки та інших документів, пов'язаних з одержанням кредиту у вигляді відновлювальної відзивної кредитної лінії ТОВ "Торговий дім "Метизи", головному бухгалтеру ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" ОСОБА_3.

Звернувшись з позовом до господарського суду, який розглядається у даній справі, позивач посилався на ті обставини, що 28.12.2010 між ПАТ "Індустріально-експортний банк" та ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" з метою забезпечення зобов'язань ТОВ "Торговий дім "Метизи" за кредитним договором № 7/2010 від 28.12.2010, був укладений договір іпотеки № 25-з, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 28.12.2010, та зареєстрований в реєстрі за № 6325. Предметом іпотеки за вказаним договором є нерухоме майно: нежитлова будівля загальною площею 2 140,6 кв.м, розташована за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1.

Позивач звертає увагу на те, що ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а ОСОБА_10 є чоловіком ОСОБА_5 В свою чергу, ОСОБА_10 з 05.03.2012 є керівником ТОВ "Холдінг Компанія "Інтермет". Останнім набувачем нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Косіора, буд. 32, є ОСОБА_5, яка на момент прийняття рішення наглядової ради ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" від 14.12.2010 була головою такої ради. А серед членів ради були її брат ОСОБА_6 та ОСОБА_7, який є її двоюрідним братом. За таких обставин позивач вважає, що рішення про укладення договору іпотеки повинно було прийматись не наглядовою радою ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет", а загальними зборами товариства, однак, як зазначено у договорі іпотеки, представник ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" при його укладенні діяв на підставі довіреності та протоколу засідання наглядової ради ВАТ від 14.12.2010 року № б/н.

На такі ж обставини посилається позивач і в апеляційній скарзі, стверджуючи, що при прийнятті оспорюваного рішення наглядова рада ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет" вийшла за межі своїх повноважень, діяла недобросовісно, нерозумно та не в інтересах ВАТ "Холдінг Компанія "Інтермет", чим порушила приписи ст. 71 Закону України "Про акціонерні товариства" (порушено порядок вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість).

Переглядаючи оскаржуване рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає наступне.

За положеннями статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції на дату прийняття оспорюваного рішення наглядової ради) особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, вважається посадова особа органів товариства та її афілійована особа (особи), акціонер, який одноосібно або разом з афілійованими особами володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, якщо зазначена особа (особи - разом або окремо) відповідає принаймні одній із нижченаведених ознак: 1) є стороною такого правочину; 2) бере участь у правочині як представник або посередник (крім представництва товариства посадовими особами); 3) отримує винагороду за вчинення такого правочину від товариства (посадових осіб товариства) або від особи, яка є стороною правочину; 4) внаслідок такого правочину придбає майно чи заінтересована в інших результатах виконання правочину; 5) є афілійованою особою юридичної особи, яка є стороною правочину або бере участь у правочині як представник чи посередник, або отримує винагороду від товариства чи від особи, що є стороною правочину, або внаслідок такого правочину придбає майно чи буде користуватися іншими результатами виконання правочину.

Особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту виникнення в неї заінтересованості поінформувати той орган, членом якого вона є, виконавчий орган та наглядову раду про наявність у неї такої заінтересованості.

Виконавчий орган акціонерного товариства зобов'язаний протягом п'яти днів з моменту отримання відомостей про можливість вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, надати членам наглядової ради (а за відсутності наглядової ради - кожному акціонеру персонально) інформацію стосовно правочинів, у вчиненні яких товариство заінтересоване, зокрема про: 1) предмет правочину; 2) вартість одиниці товару або послуг, якщо вона передбачена правочином; 3) загальну суму правочину щодо придбання, відчуження або можливості відчуження майна, виконання робіт, надання або отримання послуг; 4) особу, яка має заінтересованість у вчиненні такого правочину.

У разі якщо правочин, щодо якого є заінтересованість, порушує інтереси товариства, наглядова рада може заборонити його вчинення або винести розгляд цього питання на загальні збори.

Наглядова рада протягом п'яти робочих днів зобов'язана прийняти рішення про вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість. Якщо заінтересована у вчиненні правочину особа є членом наглядової ради, вона не бере участь у голосуванні з питання вчинення такого правочину. Якщо більшість членів наглядової ради є особами, заінтересованими у вчиненні такого правочину, це питання виноситься на розгляд загальних зборів.

Наслідки недотримання вимог до порядку вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, визначені ст. 72 Закону України "Про акціонерні товариства".

Згідно з пунктом другим розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства" через два роки з дня набрання чинності цим Законом втрачають чинність статті 1 - 49 Закону України "Про господарські товариства" у частині, що стосується акціонерних товариств.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства" статути та інші внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність з нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, до акціонерних товариств, створених до набрання чинності Законом України "Про акціонерні товариства", застосовуються положення ст.ст. 1-49 Закону України "Про господарські товариства" до втрати ними чинності або до приведення статутів таких акціонерних товариств у відповідність із нормами Закону України "Про акціонерні товариства".

Датою приведення діяльності відкритого акціонерного товариства у відповідність з вимогами Закону України "Про акціонерні товариства" є дата державної реєстрації змін до статуту, які, в тому числі, передбачають зміну найменування акціонерного товариства з відкритого акціонерного товариства на публічне/приватне акціонерне товариство.

Cтосовно поширення норм Закону України "Про акціонерні товариства" і Закону України "Про господарські товариства" на закриті та відкриті акціонерні товариства 14.07.2009 Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку надані роз'яснення № 8

"Щодо порядку застосування окремих положень розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства" у зв'язку з набранням ним чинності (роз'яснення затверджено рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 797 від 14.07.2009), що відповідає повноваженням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в силу положень пункту 23 частини другої статті 7 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" роз'яснювати порядок застосування чинного законодавства про цінні папери та акціонерні товариства.

У роз'ясненні зазначено, що акціонерні товариства до приведення у відповідність з нормами Закону України "Про акціонерні товариства" статуту та інших внутрішніх положень акціонерного товариства мають керуватись у своїй діяльності з 30.04.2009 по 30.04.2011 Законом України "Про господарські товариства" та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами. Цими ж актами законодавства регулюються взаємовідносини товариства з акціонерами, інвесторами, органами державної влади та іншими особами.

Акціонерні товариства, які, починаючи з 30.04.2009, привели свою діяльність у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства", мають керуватись у своїй діяльності Законом України "Про акціонерні товариства" та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами.

Як було встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, станом на 14.12.2010 Відкрите акціонерне товариство "Холдінг Компанія "Інтермет" не привело свої внутрішні положення у відповідність до вимог Закону України "Про акціонерні товариства", а акції, емітовані цим товариством, існували у документарній формі; 25.01.2011 загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" прийняли рішення про припинення Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" шляхом перетворення у товариство з обмеженою відповідальністю "Холдінг Компанія "Інтермет", яке з моменту державної реєстрації виступатиме повним правонаступником усіх майнових прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет".

За наведеного, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що в даному випадку при вирішення спору, що розглядається, застосовуються положення статей 1-49 Закону України "Про господарські товариства"

Така правова позиція підтверджується і судовою практикою Вищого господарського суду України, зокрема, викладеною у постановах цього суду від 26.07.2011 у справі № 9/1265-10, від 14.09.2011 у справі № 4/130, від 06.11.2013 у справі № 913/187/13-г, від 10.08.2017 у справі № 905/2719/16.

Відповідно до абзацу другого статті 4 Закону України "Про господарські товариства" установчі документи товариства повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

За положеннями частин першої, третьої ст. 46 Закону України "Про господарські товариства" в акціонерному товаристві з числа акціонерів може створюватися наглядова рада акціонерного товариства, яка представляє інтереси акціонерів у період між проведенням загальних зборів і в межах компетенції, визначеної статутом, контролює і регулює діяльність виконавчого органу. В акціонерному товаристві, яке налічує понад 50 акціонерів, створення наглядової ради акціонерного товариства обов'язкове.

За приписами пункту "і" частини п'ятої статті 41 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів акціонерного товариства належить затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

Згідно з частиною четвертою ст. 46 Закону України "Про господарські товариства" статутом акціонерного товариства або за рішенням загальних зборів акціонерів на наглядову раду акціонерного товариства може бути покладено виконання окремих функцій, що належать до компетенції загальних зборів.

Пунктом 7.1. Статуту Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" (редакція за станом на 26.04.2006, а.с. 12-31 т. 1) визначено, що управління товариством здійснюють: загальні збори акціонерів; наглядова рада; дирекція - виконавчий орган та ревізійна комісія.

Компетенцію наглядової ради Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" визначає пункт 7.14. Статуту.

До компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених законом та Статутом товариства, а також переданих для вирішення наглядовою радою загальними зборами, зокрема:

- встановлення ліміту сум угод з розпорядження нерухомим і рухомим майном, отримання кредитів, а також грошовими коштами для виконавчого органу товариства (підпункт 13 пункту 7.14. Статуту);

- затвердження рішень виконавчого органу з розпорядження нерухомим і рухомим майном товариства, грошовими коштами, отримання кредитів, якщо сума угод перевищує ліміт, встановлений наглядовою радою (підпункт 14 пункту 7.14. Статуту).

За положеннями Статуту Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" до компетенції загальних зборів акціонерів товариства не віднесено затвердження договорів (угод) на жодну суму.

Організаційною формою роботи наглядової ради є чергові та позачергові засідання. Засідання наглядової ради проводяться за необхідністю, але не менше одного разу на шість місяців. Засідання наглядової ради вважається правомочним, якщо в ньому беруть участь не менше 2/3 від загальної кількості її членів. Рішення на засіданні наглядової ради вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини членів наглядової ради, які беруть участь у її засіданні (п. 7.15. Статуту).

За викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наглядова рада Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет" при прийнятті оспорюваного рішення діяла в межах компетенції, визначеної для неї Статутом товариства.

Положення статей 71 (правочин, щодо вчинення якого є заінтересованість) та 72 (наслідки недотримання вимог до порядку вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість) Закону України "Про акціонерні товариства" до спірних правовідносин не підлягають застосуванню.

Відтак, враховуючи, що наглядова рада Відкритого акціонерного товариства "Холдінг Компанія "Інтермет", приймаючи оспорюване рішення не допустила порушень вимог чинного на момент прийняття спірного рішення законодавства України, а також прав та законних інтересів учасника товариства (позивача), місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання спірного рішення наглядової ради недійсним та правомірно відмовив у задоволенні позову.

Відносно посилання позивача на норму статті 92 Цивільного кодексу України, як на підставу визнання недійсним оспорюваного рішення наглядової ради, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень (ч. 3 ст. 92 ЦК України).

Учасник товариства може захищати свої права і інтереси, що охороняються законом, шляхом звернення до суду у разі їх порушення, заперечування або невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами або іншими учасниками цього товариства.

Законодавством не передбачено право учасника товариства звертатись до суду за захистом прав товариства, крім випадків, коли він уповноважений на це відповідним товариством, або якщо таке право надається йому статутом товариства.

У свою чергу, встановлено, що позивачем, у відповідності до ст. 33 ГПК України, не надано доказів на підтвердження порушення корпоративних прав позивача фактом прийняття оспорюваного рішення наглядової ради.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності у спірних правовідносинах підстав для застосування позовної давності, про яку заявлено відповідачем, оскільки у справі не встановлено порушення суб'єктивного права позивача, в задоволенні позову відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача щодо неможливості застосування при вирішенні даного спору роз'яснень від 14.07.2009 № 8 "Щодо порядку застосування окремих положень розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства" у зв'язку з набранням ним чинності, затверджених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 797 від 14.07.2009.

Вказані роз'яснення не суперечать Закону України "Про акціонерні товариства", не змінюють та не підміняють його положень; окрім того, як зазначено вище, вказані роз'яснення надані в межах повноважень Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, визначених для неї законом. Висновки, викладені у цьому роз'ясненні, слідують зі змісту Закону України "Про акціонерні товариства".

Щодо посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Совтрансавто проти України" від 25.07.2002 № 48553/99 колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Проте, обставини справи, які вказані та досліджені Європейським судом з прав людини у рішенні, на яке посилається позивач, не є аналогічними даній справі, відповідно, висновки, викладені у вказаному рішенні Європейського суду з прав людини, зроблені виходячи з інших обставин, не можуть бути застосовані при вирішенні даного спору.

Решта доводів позивача зводиться до оскарження правомірності укладення договору іпотеки № 25-з від 28.12.2010, який не є предметом спору даної справи та оцінка правомірності його укладення та відповідності вимогам закону надана у межах господарської справи № 904/9839/16.

З огляду на встановлені вище обставини справи та наведені вище приписи законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи позивача, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 у справі № 904/1237/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 у справі № 904/1237/17 залишити без змін.

Повна постанова складена 21.08.2017

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Н.В. Пархоменко