КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" серпня 2017 р. Справа №911/4151/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Яковлєва М.Л.

Чорної Л.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2017 у справі № 911/4151/16 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Фастів, Київська обл.

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Васильків, Київська обл.

про стягнення 108698,64 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 23.02.2017 у справі № 911/4151/16 (суддя Бабкіна В.М.) позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2017 у справі № 911/4151/16 та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу - протягом п'яти з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Оскаржуване рішення у справі № 911/4151/16 було прийняте господарським судом Київської області 23.02.2017, повний текст якого було складено і підписано 01.03.2017 та згідно відмітки на зворотній стороні останнього аркушу даного рішення було направлено сторонам у справі 06.03.2017.

Так, копію рішення господарського суду Київської області від 23.02.2017 у справі № 911/4151/16 було надіслано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_1, 08600, даний факт підтверджується матеріалами справи № 911/4151/16 (а.с. 54-55, т. 1), але дане поштове повідомлення було повернуте на адресу господарського суду Київської області з довідкою про причину повернення (досилання) «за зазначеною адресою не проживає».

Однак, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місце проживання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2, 08600 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Разом з тим, звертаючись до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2017 у справі № 911/4151/16 фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (відповідач/апелянт) у лівому верхньому куті першої сторінки даної апеляційної скарги вказує власну адресу: АДРЕСА_1, 08600, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, а також на конверті разом з яким надійшла апеляційна скарга (штрих код 946, поштовий штемпель з відміткою про відправлення 12.08.2017) вказана аналогічна адреса (АДРЕСА_1, 08600). Даний факт свідчить про не бажання фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 отримувати поштову кореспонденцію, що тягне за собою відповідні наслідки.

Всупереч нормам Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга б/н від 11.08.2017 була надіслана апелянтом до відділу документального забезпечення господарського суду Київської області лише 12.08.2017, тобто з порушенням строку передбаченого ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

В ст. 53 ГПК України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). Відповідна позиція відображена в п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011.

Наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

За змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2017 у справі № 911/4151/16 фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (відповідач/апелянт) заявила клопотання б/н від 11.08.2017 про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на вищевказане рішення.

У клопотанні про поновлення строку, апелянт зазначає, що не приймала участі у розгляді справи № 911/4151/16, оскільки не отримувала повідомлень про такий розгляд і дізналась про існування вищевказаної справи під час отримання від Васильківського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2017, винесену при примусовому виконанні наказу № 911/4151/16 від 12.04.2017, яку отримано апелянтом в ВДВС власноручно.

Отже, з пояснень вказаних у клопотанні поновлення строку, фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 стало відомо про існування справи № 911/4151/16 та очевидно і про рішення господарського суду Київської області від 23.02.2017 у справі № 911/4151/16 саме 19.07.2017, адже відповідачем (апелянтом) були подані клопотання про видачу копії рішення суду та клопотання про надання матеріалів справи для ознайомлення, які датовані 20.07.2017 та підписані ОСОБА_2 особисто.

Разом з тим, представник відповідача (апелянта) ОСОБА_4 знайшла час для ознайомлення з матеріалами справи лише 02.08.2017, даний факт підтверджується відміткою на клопотанні про надання матеріалів справи для ознайомлення (а.с. 59, т.1).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Тобто, апелянт не був позбавлений можливості бути ознайомлений з рішенням від 23.02.2017, яке має публічний характер та знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень та своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

Отже, дізнавшись 19.07.2017 про рішення господарського суду Київської області від 23.02.2017 у справі № 911/4151/16, апелянт мав змогу ознайомитись з вищезазначеним рішенням в Єдиному державному реєстрі судових рішень та невідкладно звернутись до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, що не було вчинено відповідачем (апелянтом) і було подано апеляційну скаргу лише 12.08.2017 з пропуском строку подання апеляційної скарги в 24 (двадцять чотири) календарних дні (рахуючи з 19.07.2017). Про даний пропуск строку на подання апеляційної скарги у клопотанні відповідачем (апелянтом) причин поважних причин не вказано.

Київський апеляційний господарський суд зазначає, що положення ст. 93 ГПК України не визначають початком перебігу строку на апеляційне оскарження саме дату отримання стороною тексту рішення.

Отже, строк подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду починає обчислюватись з дня підписання такого рішення, а не з дня його отримання.

Інших доводів та доказів щодо наявності причин пропуску процесуального строку з обґрунтуванням їх поважності, які б позбавляли апелянта можливості подати апеляційну скаргу у встановлений ч. 1 ст. 93 ГПК України строк, що могло б бути підставою для відновлення пропущеного процесуального строку відповідно до ст. 53 ГПК України, заявлене клопотання не містить, а тому, поважних підстав для відновлення пропущеного строку не вбачається та не встановлено судом апеляційної інстанції.

Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відхилення заявленого клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення або таке клопотання відхилено.

За даних обставин апеляційна скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2017 у справі № 911/4151/16 не приймається судом до розгляду і повертається скаржнику у зв'язку з тим, що апеляційна скарга подана після закінчення строку, встановленого для її подання без клопотання про його поновлення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 53, 86, 91, 93, п.п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Київської області від 23.02.2017 у справі № 911/4151/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді М.Л. Яковлєв

Л.В. Чорна