ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" серпня 2017 р.Справа № 922/6220/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

При секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

За участю:

представника ПАТ "Укрсоцбанк" - Скрипка дов.від 15.12.14 р.

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7, дов.від 28.10.2016 р.

ліквідатора - не з"явився

представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - не з"явився

розглянувши справу

за заявою Публічне АТ "Укрсоцбанк" м. Київ
до ТОВ Компанія "Строма" м. Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 16.02.2016р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ Компанія "Строма", визнано вимоги ініціюючого кредитора ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в розмірі 2252753,06 грн. основного боргу, а також неустойки в сумі 12416,00 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, призначено розпорядником майна ТОВ Компанія "Строма" арбітражного керуючого Корольова В.В.

Ухвалою суду від 19.05.2016р. задоволено клопотання розпорядник майна (вх. № 13499 від 21.04.2016 р.) про відсторонення керівника боржника ТОВ Компанія "Строма" ОСОБА_6 від посади. Відсторонено керівника боржника та його обов'язки покладені на арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича.

Ухвалою суду від 21.06.2016 р. затверджено реєстр вимог кредиторів, а також визнані кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі такими, що не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі та призначено підсумкове засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи прийнята постанова про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду на 04.08.2016 року о 12:10 год.

До суду від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" надійшла заява (вх. № 10003 від 24.03.17) про визнання недійсними нікчемних договорів та застосування наслідків недійсності правочинів, в якій банк просить суд:

1. Визнати недійсним/нікчемним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. за реєстром № 2589.

2. Визнати недійсним/нікчемним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. за реєстром № 2586.

3. Визнати недійсним/нікчемним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. за реєстром № 2583.

Розглянувши вказану заяву, суд призначити її до розгляду в судовому засіданні 18.05.2017 р. та залучив до участі у справі власника спірного майна ОСОБА_2, а також приватного нотаріуса ХМНО Карташову С.І.

У зв"язку з відпусткою судді Усатого В.О. розгляд заяви було перенесено на 07.06.2017 р.

В судове засідання представник ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не з"явився.

Представник ОСОБА_2 з"явилася, заперечувала проти заяви, проте письмового відзиву не надала.

Від приватного нотаріуса ХМНО Карташової С.І. відзиву на заяву також не надійшло.

Враховуючи нез"явлення ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та необхідність отримання витребуваних документів, суд відклав розгляд заяви на 29.08.2017 р.

04.08.2017 р. від приватного нотаріуса ХМНО Карташової С.І. надійшов лист, в якому нотаріус просить суд розглянути справу за її відсутністю у зв"язку з великою завантаженістю.

Від ОСОБА_2 надійшли заперечення на заяву, в яких повністю заперечує проти заяви, проте документальних доказів також не надала.

В судове засідання ліквідатор не з"явився, проте надав клопотання про відкладання розгляду справи з причин його відрядження до м.Києва, проте доказів в підтвердження не надав.

Розглянувши клопотання ліквідатора про відкладання розгляду справи, суд відмовляє в його задоволенні, оскільки ліквідатором не надано жодного доказу в його підтвердження, як того вимагає ст.33 ГПК України.

Представник ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в дане судове засідання також не з"явився.

Розглянувши заяву ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та додані до матеріалів справи документи, суд зазначає наступне.

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся із заявою, в якій просить суд визнати недійсними/нікчемними договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. за реєстром № 2589, за реєстром № 2586 та за реєстром № 2583.

Відповідно ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст.5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст.54 ГПК України, позовна заява повинна містити, в тому числі, зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

Суд констатує, що позов - це вимога позивача до відповідача про захист свого права або законного інтересу, яка подана через господарський суд. Позов є процесуальним засобом захисту інтересів позивача, яким спір передається на розгляд господарського суду. Позов - це єдине поняття з двома сторонами, невід'ємно пов'язаними між собою, без кожної з яких не може бути позову:- процесуально-правова - звернення до господарського суду про розв'язання спору, який виник по суті, й про захист порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу; - матеріально-правова - спірна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка вказана в позовній заяві та підлягає розгляду по суті у встановленому законом порядку. Елементи позову - це його складові частини, якими вичерпується його зміст. Зміст позову складають підстава і предмет позову. Ці елементи індивідуалізують кожний конкретний позов. Залежно від елементів позову визначаються спрямованість і обсяг дослідження справи, визначається тотожність позовів. Позивач має право змінити предмет і підставу позову, а змінюючи позов (підставу або предмет), позивач, як правило, змінює свої вимоги до відповідача. Предметом позову слід вважати конкретну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка випливає зі спірного матеріально-правового відношення і з приводу якого господарський суд повинен прийняти рішення по справі.

Проте, заявником заявлені альтернативні вимоги чи визнати договори недійсними чи нікчемними, тому заява ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не містить конкретної матеріально-правової вимоги.

Відповідно ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Суд вважає за необхідне відмітити, що справа про банкрутство ТОВ Компанія "Строма" порушена 18.02.2016 р. та вказані договори укладені боржником з ОСОБА_2 раніше, ніж протягом одного року що передував порушенню справи про банкрутство, тому і відомості щодо вказаних в договорах нежитлових приміщень не були включені розпорядником майна окремо до реєстру вимог кредиторів згідно реєстр застав.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Таким чином, суд відповідно до статті 215 ЦК України, розмежовує види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК ( 435-15 ) вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Заявником в обгрунтування нікчемності спірних договорів зазначається укладання спірних правочинів без згоди іпотекодержателя, проте в підтвердження цього не надано жодного доказу. В обгрунтування недійсності спірних правочинів, заявником не наведено жодної підстави.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право, в тому числі, подавати докази.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи відсутність будь-яких доказів в обгрунтування поданої заяви, а також приймаючи до уваги , що вказані договори укладені боржником з ОСОБА_2 раніше, ніж протягом одного року що передував порушенню справи про банкрутство ТОВ Компанія "Строма", суд відмовляє ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в її задоволенні.

Керуючись ст.32,33,34,43,86 ГПК України, ст.ст.37-46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ліквідатору в задоволенні клопотання про відкладання розгляду заяви.

Відмовити ААТ "Райффайзен Банк Аваль" в задоволенні заяви (вх. № 10003 від 24.03.17).

Ухвалу направити ліквідатору, заявнику, кредиторам, ОСОБА_2, приватному нотаріусу ХМНО Карташовій С.І.

Суддя Усатий В.О.