ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.08.2017 Справа № 905/1866/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман

про стягнення збитків у розмірі 8244,83 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю.

Суть спору: Позивач, Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман про стягнення збитків у розмірі 8244,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вагони №60574670, №56543317 з вантажем на станцію Сартана Донецької залізниці прибули з недостачею, яка підтверджена складеними цією ж станцією комерційними актами №БА 783275/867 від 29.07.2016 та №БА 783274/866 від 29.07.2016. На думку позивача нестача виникла під час перевезення і відповідальність за понесені збитки має нести перевізник.

Ухвалою від 09.08.2017 господарського суду Донецької області порушено провадження по справі №905/1866/17.

22.08.2017 на адресу суду від позивача надійшли супровідним листом додаткові документи по справі.

В судове засідання позивач не з'явився.

Відповідач у судове засідання з'явився, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву №2022/201 від 28.08.2017, в якому просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надані належні докази оплати втраченого вантажу, вважає наявність збитків позивачем не доведеною.

Перед початком розгляду справи по суті представника відповідача було ознайомлено з правами та обовязками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд встановив:

27.07.2016 зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправник) відправлено ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" (вантажоодержувач) згідно накладної №49789936 у вагонах №60574670, №56543317 вантаж навал, кокс доменний (вологий) (оригінал вищевказаної накладної наявний в матеріалах справи).

При оформленні залізничної накладної №49789936 у вагоні №60574670 відповідачем вказано масу вантажу 42400кг, тара 23500кг; у вагоні №56543317 відповідачем вказано масу вантажу 41350кг, тара 22200кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Позивач є покупцем вугільної продукції за договором №107/16Сб укладеним 01.02.2016 з ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод .

29.07.2016 вагон №56543317 прибув на станцію Сартана Донецької залізниці (станція призначення). Так, на вказаній станції, з посиланням на складений станцією Волноваха Донецької залізниці (попутна станція) акт загальної форми №11334 від 28.07.2016, було здійснено комісійне переважування вагону №56543317 на справних 150-т вагах, повірених 08.09.2015, за результатами якого був складений комерційний акт №БА 783275/867 від 29.07.2016, оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно комерційного акту №БА 783275/867 від 29.07.2016 за документом зазначена вага: нетто 41350 кг, тара 22200кг. При переваженні виявилось: брутто 62000кг, нетто 39800кг, тара 22200кг, що менше ваги у накладній на 1550кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Вантаження у вагоні вище рівня бортів на 30-40см, шапкою, вантаж маркірований вапном, 1 смугою по довжині вагону. Праворуч над 1 люком, по ходу поїзда, поглиблення довжиною 150см, шириною 140-150см, углиб 50-60см. В районі поглиблення маркіровка частково порушена. Вагон бездвірний, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №БА 783275/867 від 29.07.2016 встановлено, що недостача у вагоні №56543317 складає 1550кг.

29.07.2016 вагон №60574670 прибув на станцію Сартана Донецької залізниці (станція призначення). Так, на вказаній станції, з посиланням на складений станцією Волноваха Донецької залізниці (попутна станція) акт загальної форми №11333 від 28.07.2016, було здійснено комісійне переважування вагону №60574670 на справних 150-т вагах, повірених 08.09.2015, за результатами якого був складений комерційний акт №БА 783274/866 від 29.07.2016, оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно комерційного акту №БА 783274/866 від 29.07.2016 за документом зазначена вага: нетто 42400 кг, тара 23500кг. При переваженні виявилось: брутто 63850кг, нетто 40350кг, тара 23500кг, що менше ваги у накладній на 2050кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Вантаження у вагоні вище рівня бортів на 30-40см, шапкою, вантаж маркірований вапном, 1 смугою по довжині вагону. Праворуч над 1-2-3-4-5-6-7 люками, по ходу поїзда, поглиблення по всій довжині вагону, шириною 140-150см, углиб 50-60см. В районі поглиблення маркіровка частково порушена. Вагон бездвірний, люка закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №БА 783274/866 від 29.07.2016 встановлено, що недостача у вагоні №60574670 складає 2050кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 8244,83грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 2% маси нетто вантажу).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем на підставі акту прийому-передачі №91033198 від 27.07.2016 згідно договору №107/16СБ від 01.02.2016, що засвідчує передання Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" Приватному акціонерному товариству "Металургійний комбінат "Азовсталь", у тому числі вантаж у вагонах №60574670 та №56543317; рахунку - фактури №91033198 від 27.07.2016 ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" на загальну суму до сплати 9961579,51грн., із визначенням постачальника - ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод", вантажовідправника ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод", платник - ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь".

З огляду на таке, суд приймає вищевказані документи як документи відправника, що підтверджує кількість та вартість відправленого вантажу у розумінні ч.1 ст.115 Статуту залізниць України.

В матеріалах справи містяться докази оплати ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" за товар згідно до рахунку фактури №91033198 від 27.07.2016.

Отже твердження відповідача про відсутність доказів вартості товару та сплати позивачем за втрачений товар спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати 2 % маси нетто вантажу.

У графі 20 залізничної накладної №49789936 від 27.07.2016 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж навал, кокс доменний, вологий.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

За даними комерційного акту №БА 783275/867 від 29.07.2016, недостача у вагоні №56543317 складає 1550кг.

За даними комерційного акту №БА 783274/866 від 29.07.2016, недостача у вагоні №60574670 складає 2050кг.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача збитків, які виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 8244,83грн.

Суд зробив розрахунок збитків у вигляді нестачі та встановив, що позивач вірно розрахував суми недостачі.

За розрахунком суду нестача у вагоні №56543317 склала 3096,63 грн.:

41350 кг Х 2% = 827 кг; 1550 кг - 872 кг = 723 кг; 723кг х 4283,03/1000 = 3096,63 грн. з ПДВ, де:

41350 кг - маса нетто у вагоні №56543317,

1550 кг - розмір недостачі за комерційним актом №БА 783275/867 від 29.07.2016,

827 кг - норма природної втрати,

4283,03 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

За розрахунком суду нестача у вагоні №60574670 склала 5148,20 грн.:

42400 кг Х 2% = 848 кг; 2050 кг - 848кг = 1202 кг; 1202кг х 4283,03/1000 = 5148,20 грн., де:

42400 кг - маса нетто у вагоні №60574670,

2050 кг - розмір недостачі за комерційним актом №БА 783274/866 від 29.07.2016,

848 кг - норма природної втрати,

4283,03 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ "АЗОВСТАЛЬ" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача оскільки внаслідок його неправильних дій виник спір.

На підставі ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман про стягнення збитків у розмірі 8244,83 грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ) збитки у розмірі 8244,83 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1600,00грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 29.08.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 04.09.2017.

Повний текст рішення підписано 04.09.2017.

Суддя Г.Є. Курило