РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017Справа №910/9348/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язок»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології»

про стягнення 41.334,51 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язок» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» про стягнення 41.334,51 грн., з яких: 39.000,00 грн. боргу по орендній платі, 2.334,51 грн. боргу з компенсації електроенергії за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань останнім згідно договору суборенди нерухомого майна № 0305-16 від 01.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2017 порушено провадження у справі № 910/9348/17 та призначено її до розгляду на 27.06.2017.

Позивачем 27.06.2017 до відділу діловодства суду подано письмове підтвердження відсутності аналогічного спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/9348/17 від 27.06.2017, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 13.06.2017, розгляд справи відкладено на 06.07.2017.

Позивачем 06.07.2017 до відділу діловодства суду подано пояснення з нормативно правовим обґрунтуванням нарахування боргу за електроенергію.

Позивачем в судовому засіданні 06.07.2017 подано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі № 910/9348/17 на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/9348/17 на 15 днів, та у зв'язку з у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 13.06.2017, відкладено розгляд справи на 15.08.2017

Позивач в судове засідання 15.08.2017 не з'явився, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 13.06.2017 та ухвал від 27.06.2017, від 06.07.2017 не виконав.

Позивач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Згідно абз. 2 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Протокол судового засідання від 06.07.2017 свідчить про те, що представник позивача ОСОБА_1 згідно довіреності № б/н від 03.05.2017 був присутній в цьому засіданні та повідомлений про те, що наступне судове засідання відбудеться 15.08.2017.

Більше того в матеріалах справи наявна розписка від 06.072017 представника позивача ОСОБА_1 про те, що останньому повідомлено судом про дату та місце проведення наступного засідання у справі № 910/9348/17.

Відповідач в судове засідання 15.08.2017 не з'явився, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1 літ А, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 13.06.2017 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 06.07.2017, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 27.07.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 301.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представників сторін.

В судовому засіданні 15.08.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зв'язок» (далі - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (далі - відповідач, суборендар) було укладено договір суборенди нерухомого майна № 0305-16 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а суборендар приймає у строкове платне користування частину кімнати площею 10 (десять) квадратних метрів, що знаходиться на першому поверсі адмінкорпусу та надає право на розміщення антенно-фідерних пристроїв в кількості 3 (трьох) штук на антенній вежі орендодавця (далі - майно). Майно розташоване за адресою вул. Лісна, 2, смт Козин, Обухі'вського району, Київської області.

Метою суборенди є розміщення обладнання радіодоступу, що включає базову станцію та антенно-фідерні пристрої суборендаря (п. 1.2 договору).

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не виконано основного обов'язку орендаря щодо своєчасної сплати платежів з орендної плати та компенсації з електроенергію.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Згідно з п. 3.1 договору орендодавець зобов'язаний передати майно протягом десяти календарних днів з моменту підписання цього договору, а суборендар прийняти його по акту приймання- передачі майна. У разі не підписання акту приймання-передачі майна цей договір вважається не укладеним.

Згідно акту приймання-передачі від 01.01.2016, підписаного та скріпленого печатками обох сторін договору, орендодавець передав, а суборендар прийняв в оренду 3 місця для розміщення антенно-фідерних пристроі на вежі та частину кімнати площею 10 (десять) квадратних метрів, що знаходиться на першому поверсі адмінкорпусу за адресою вул. Лісна, 2, смт Козин, Обухі'вського району, Київської області

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 4.1 договору строк оренди становить 1 (один) рік з моменту передання майна, що орендується суборендарю за актом здачі-приймання майна.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до п. 2.1 договору за користування майном та розміщення обладнання, вказаного у пункті 1.1 цього договору суборендар сплачує орендодавцю щомісячну орендну плату, яка становить 6.500,00 грн.

Пунктом 2.2 договору визначено, що орендодавцем щомісячно до 5-го числа виставляється рахунок, а суборендар не пізніше 10 числа поточного місяця сплачує орендну плату шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця, зазначений у цьому договорі.

Позивачем рахунків про сплату орендної плати з доказами їх виставлення відповідачу не подано.

Однак враховуючи те, що сума орендної плати є фіксованою та умовами договору визначено строки оплати орендної плати не пізніше 10 числа кожного місяця, суд вважає, що ніщо не перешкоджало відповідачу здійснювати оплату наданих послуг оренди.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Всупереч вищеназваному договірному зобов'язанню відповідач не виконав своїх обов'язків в частинні внесення орендної плати, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не оспорена відповідачем і становить 39.000,00 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 39.000,00 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що орендодавець щомісячно до 10 числа поточного місяця виставляє рахунок за спожиту обладнанням зв'язку суборендаря електроенергію у відповідності з показниками лічильника, який встановлює суборендар. Сплата рахунку проводиться до 15 числа поточного місяця за який виставлено рахунок, згідно тарифів, за якими суборендар розраховується з постачальником електроенергії.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що ним було виставлено відповідачу рахунки про сплату компенсації за електроенергію у період з січня 2016 по грудень 2016 року на загальну суму 8.953,07 грн., які було частково оплачено відповідачем на суму 6.618,56 грн., проте ані рахунків ані доказів їх часткової оплати не подано.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 13.06.2016, від 27.06.2017 та від 06.07.2017 у позивача було витребувано: усі рахунки фактури, мова про які йде в позовній заяві, з документальним підтвердженням їх виставлення відповідачу; документальне підтвердження часткової оплати боргу відповідачем.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребуванні господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 3.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 4.9 цієї ж постанови встановлено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Позивачем не наведено жодної поважної причини невиконання вимог ухвал суду від 13.06.2016, від 27.06.2017 та від 06.07.2017, а також не подано доказів того, що позивач вживав заходів щодо отримання відповідних доказів.

Враховуючи те, що позивач без поважних причин не виконав вимоги ухвал суду від 13.06.2016, від 27.06.2017 та від 06.07.2017 щодо надання рахунків за електроенергію з доказами їх виставлення відповідачу, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» в частині стягнення з відповідача 2.334,51 грн. боргу з компенсації за електроенергію підлягає залишенню без розгляду.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язок» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 81, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1 літ А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зв'язок» (08711, Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Лісна, 2, ) 39.000 (тридцять дев'ять тисяч) грн. 00 коп. боргу по орендній платі, 1.600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позов залишити без розгляду.

Повне рішення складено 21.08.2017.

Суддя В.В.Сівакова