УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.09.2017Справа № 910/14900/17

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ХИРІВ-РЕНТ-ІНВЕСТ"

до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції

про визнання пунктів договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява б/н від 04.09.2017р. (вх. № суду 14900/17 від 04.09.17) Товариства з обмеженою відповідальністю "ХИРІВ-РЕНТ-ІНВЕСТ" до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про визнання пунктів договору недійсним.

Розглянувши позовну заяву б/н від 04.09.2017р. та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що позовна заява підлягає поверненню, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належних документів в підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (ч. ч. 3-6 ст. 28 ГПК України).

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Таким чином, документи від імені юридичної особи підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 ГПК України представниками юридичних осіб можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Судом встановлено, що позовна заява б/н від 04.09.2017р. підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ХИРІВ-РЕНТ-ІНВЕСТ" ОСОБА_1

В якості доказу, який підтверджує повноваження ОСОБА_1, діяти від імені позивача, додана до матеріалів позовної заяви копія довіреності б/н від 01.09.2017р.

Довіреність б/н від 01.09.2017р. підписана директором ТОВ "ХИРІВ-РЕНТ-ІНВЕСТ" ОСОБА_2

Суд звертає увагу, що у матеріалах позовної заяви відсутні документи (Статут, наказ, протокол, тощо), яким надано повноваження ОСОБА_2 діяти від імені ТОВ "ХИРІВ-РЕНТ-ІНВЕСТ" в якості директора та уповноважувати інших осіб підписувати позовні заяви від імені позивача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не вказано.

Крім того, пунктом 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно з ч. 2 ст. 57 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Під вимогою розуміється матеріально правова вимога, тобто предмет позову.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

В силу п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 54 ГПК України саме позивачем визначається ціна позову та зміст позовних вимог.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Судом встановлено, що в прохальній частині позовної заяви б/н від 04.09.17 міститься вимога про прийняття до розгляду позовної заяви про визнання пунктів 6.2.1 та 6.2.2. Договору недійсними.

Тобто, в порушення наведених вище норм процесуального права позивачем не зазначено взагалі змісту позовних вимог, а лише зазначено про прийняття до розгляду поданої позовної заяви.

Судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя Л.Г. Пукшин