РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2017Справа №910/11611/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології"

про стягнення 270 304, 00 грн.

Суддя Щербаков С.О.

Представники:

від позивача: Маленко О.М;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ДАТАГРУП" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (далі-відповідач) про стягнення 270 304, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № НК.ОРО.1710/2007 надання телекомунікаційних послуг з передавання даних від 17.10.2007 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03.08.2017 за участю представників сторін.

Розгляд справи відкладався в порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 17.08.2017.

16.08.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду Приватним акціонерним товариством "ДАТАГРУП" подано документи на виконання вимог ухвали суду від 03.08.2017.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач двічі повідомлявся ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання своїх представників не направив, заявлені позовні вимоги не заперечив.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

В силу положень ст. 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" є: 01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 5/1, літ. А.

Ухвали Господарського суду міста Києва від 18.07.2017 та від 03.08.2017 судом направлено на зазначену у витязі адресу відповідача, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення ухвали суду від 18.07.2017, проте поштові повідомлення про вручення та/або конверти з ухвалою суду від 03.08.2017 до суду не повернулися.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 17.08.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.10.2007 між Закритим акціонерним товариством «ДАТАГРУП» (далі - оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (далі - споживач) укладено договір № НК.ОРО.1710/2007 надання телекомунікаційних послуг з передавання даних, умовами якого передбачено, що оператор зобов'язується надавати споживачу телекомунікаційні послуги з передавання даних по наземним каналам зв'язку між об'єктами визначеними цим договором, а споживач зобов'язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати оператору належні за даним договором платежі.

Оператор, для надання послуг, зазначених в п. 1.1. даного договору, зобов'язується виконати роботи з організації та підключення каналів зв'язку та встановити необхідне телекомунікаційне обладнання (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору, прийом-передача наданих послуг за даним договором оформлюється шляхом підписання сторонами акту наданих послуг, щомісячно, до 30 (тридцятого) числа кожного поточного місяця.

Пунктом 3.5. договору передбачено, якщо споживач не підписав відповідні акти у встановлені даним договором строки, або не надав письмову мотивовану відмову від їх підписання, то результати робіт або послуг вважаються такими, що прийняті згідно з відповідним актом, який підписано оператором в односторонньому порядку.

Вартість послуг та робіт зазначена сторонами у відповідному додатку до цього договору за кожним каналом (п. 4.1. договору).

Згідно з п. 4.3. договору, споживач здійснює оплату вартості послуг щомісячно, у термін до 20 (двадцятого) числа кожного поточного місяця у розмірі, встановленим в відповідному додатку до цього договору за кожним каналом зв'язку на підставі рахунків, які оператор надає споживачу не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа поточного місяця.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2008 року. Дія договору продовжується на наступний календарний рік, якщо сторони не виявили бажання його припинити. Одна із сторін, яка виявила бажання не продовжувати дію договору на наступний рік, повинна повідомити про це іншу сторону не пізніше ніж за один календарний місяць, тобто до 1 грудня поточного року. У разі невиконання цієї умови, строк дії договору вважається продовженим на наступний календарний рік (п.п. 7.1. та 7.2. договору).

Оскільки суду не надано жодного доказу наявності повідомлення про припинення дії договору № НК.ОРО.1710/2007 надання телекомунікаційних послуг з передавання даних від 17.10.2007, суд приходить до висновку, що договір автоматично пролонговувався та станом на день прийняття рішення у справі є чинним.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем змінено вид товариства із закритого на приватне.

Так, згідно п. 1. 4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 зазначено, що господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи.

Згідно ст. 5 та п. 5 ч. 2 прикінцевих та перехідних положень закону України «Про акціонерні товариства», зміна виду акціонерного товариства на тип, зокрема, із закритого на публічне не є його реорганізацією.

Додатками № 1, № 2 від 16.01.2008, № 3 від 04.04.2008, № 4 від 04.04.2008, № 5 від 14.03.2008, № 5.1. від 07.04.2008, № 7 від 06.05.2008, № 17 від 10.11.2011, № 20 від 08.12.2011, № 21 від 08.12.2011 до договору № НК.ОРО.1710/2007 надання телекомунікаційних послуг з передавання даних від 17.10.2007, сторони погодили адреси об'єктів між якими здійснюється передавання даних по каналу зв'язку, технічні параметри каналу, вартість робіт та вартість послуг.

Також, сторонами складено та підписано замовлення на послуги з передавання даних по каналу зв'язку, що є додатком № 23 до договору № НК.ОРО.1710/2007 надання телекомунікаційних послуг з передавання даних від 17.10.2007.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору № НК.ОРО.1710/2007 від 17.10.2007 та додатків до нього, були надані телекомунікаційні послуги на загальну суму 204 000, 00 грн., а відповідачем прийняті надані послуги, що підтверджується актами здачі-прийому наданих послуг від 14.05.2015 на суму 2 000, 00 грн., від 30.11.2016 на суму 69 404, 00 грн., від 31.01.2017 на суму 66 300, 00 грн., від 28.02.2017 на суму 66 300, 00 грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств (копії у матеріалах справи).

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач за надані послуги не розрахувався, зокрема в порушення умов договору не підписав акт здачі - прийому наданих послуг від 31.03.2017 на суму 66 300, 00 грн. вмотивовану відмову від його підписання не надав. Отже, за відповідачем утворилась заборгованість на загальну сумі 270 304, 00 грн.

Листом від 03.07.2017 позивач звернувся до відповідача з проханням погасити заборгованість за надані телекомунікаційні послуги, зокрема за договором № НК.ОРО.1710/2007 від 17.10.2007 на суму 270 304, 00 грн., який отриманий відповідачем 03.07.2017, що підтверджується відбитком печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" з вх. № 03/07-2017-97 на титульній сторінці листа від 03.07.2047.

Листом від 10.07.2017 № 4764 відповідач надав відповідь на вище зазначений лист позивача, повідомивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" не має фінансової можливості сплатити заборгованість та вживає усіх заходів для покращення фінансового стану.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо оплати наданих телекомунікаційних послуг, зокрема, погашення заборгованості у розмірі 270 304, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № НК.ОРО.1710/2007 надання телекомунікаційних послуг з передавання даних від 17.10.2007, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційна послуга (послуга) - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема:

1) використовувати кінцеве обладнання, що має документ про підтвердження відповідності;

2) не допускати використання кінцевого обладнання споживача для вчинення протиправних дій або дій, що суперечать інтересам національної безпеки, оборони та охорони правопорядку;

3) не допускати дій, що можуть створювати загрозу для безпеки експлуатації мереж телекомунікацій, підтримки цілісності та взаємодії мереж телекомунікацій, захисту інформаційної безпеки мереж телекомунікацій, електромагнітної сумісності

радіоелектронних засобів, ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг іншим споживачам;

4) не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання телекомунікаційних послуг третім особам;

5) виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги;

6) виконувати інші обов'язки відповідно до законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, надав передбачені договором послуги, що підтверджується актами здачі-прийому наданих послуг від 14.05.2015 на суму 2 000, 00 грн., від 30.11.2016 на суму 69 404, 00 грн., від 31.01.2017 на суму 66 300, 00 грн., від 28.02.2017 на суму 66 300, 00 грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств (копії у матеріалах справи).

Проте відповідач оплати наданих позивачем послуг не провів, доказів зворотного суду не надав, в порушення умов п. 3.5. договору, акт здачі-прийому наданих послуг від 31.03.2017 на суму 66 300, 00 грн. не підписав, вмотивовану відмову від його підписання не надав.

Отже, не підписання замовником акта приймання-передачі наданих послуг у вказаний п. 3.4. договору термін, за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання замовником повного виконання виконавцем своїх зобов'язань, послуги/роботи вважаються наданими/виконаними у повному обсязі та прийнятими замовником без зауважень.

При цьому, суд звертає увагу на те, що сторонами у договорі та у додатках до нього, чітко визначено розмір, строк та порядок здійснення щомісячного платежу, що підлягає оплаті відповідачем.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідно до п. 4.5. договору, відповідач зобов'язаний здійснювати оплату вартості послуг щомісячно, у термін до 20 (двадцятого) числа кожного поточного місяця у розмірі, встановленим в відповідному додатку до цього договору за кожним каналом зв'язку на підставі рахунків, які оператор надає споживачу не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа поточного місяця.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність виставлення позивачем рахунку на оплату ніяким чином не впливає на обов'язок відповідача здійснити оплату за надані телекомунікаційні послуги у розмірі та строк, визначені договором № НК.ОРО.1710/2007 надання телекомунікаційних послуг з передавання даних від 17.10.2007, оскільки сторонами у договорі та у додатках до нього чітко визначено розмір, строк та порядок здійснення щомісячного платежу, що підлягає оплаті замовником, а саме до 20-го числа кожного поточного місяця.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Вищого господарського суду України від 23.04.2013 № 5028/8/70(7/69)/2012 та від 22.08.2013 № 916/586/13-г.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № НК.ОРО.1710/2007 надання телекомунікаційних послуг з передавання даних від 17.10.2007 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 270 304, 00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 5/1-А, ідентифікаційний код - 30753866) на користь Приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП" (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 31-33, ідентифікаційний код - 31720260) 270 304 (двісті сімдесят тисяч триста чотири) грн. 00 коп. - заборгованості та 4 054 (чотири тисячі п'ятдесят чотири) грн. 56 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 21.08.2017.

Суддя Щербаков С.О.