РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017Справа №910/18658/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Соната Контракт"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Київпроект"

2) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ"

про виділ об'єкта нерухомого майна в натурі та припинення права власності на нежилі приміщення

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача -1: Глов'юк Т.Т. - за довіреністю №06-147/адм. Від 17.05.2017 року;

від відповідача -2: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Соната Контракт" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Київпроект", публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" про виділ об'єкта нерухомого майна в натурі та припинення права власності на нежилі приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було придбано у власність нежилі приміщення загальною площею 1260,80 кв.м., а саме: нежиле приміщення - перший поверх приміщення з №1 по №14 площею 301,80 кв.м., приміщення з №24 по №51 площею 717.10 кв.м.. підвал, площею 241,90 кв.м., що складають 10/100 частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд. №16-22 (літ. Б) на підставі Договору купівлі-продажу від 05.06.2014р. Позивач вказує, що він, відповідач 1 та відповідач 2 є співвласниками нежитлового будинку за адресою: м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд. №16-22 (літ.Б). Позивач вказує, що виділ в натурі вказаного майна є технічно можливим, а тому, виходячи з приписів ст.364 ЦК України, позивач бажає виділити в натурі як відокремлений об'єкт права власності нежилі приміщення загальною площею 1260,80 кв.м., а саме нежиле приміщення - перший поверх приміщення з №1 по №14 площею 301,80 кв.м., приміщення з №24 по №51 площею 717.10 кв.м. підвал, площею 241.90 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд.№16-22 (літ. Б).

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2014 р. у справі №910/18658/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р., позовні вимоги задоволено, а саме:

- виділено в натурі із спільної часткової власності частку, що належить ТОВ "Соната Контракт" та складає нежиле приміщення загальною площею 1260,80 кв.м., а саме: нежиле приміщення - перший поверх приміщення з №1 по №14 площею 301,80 кв.м., приміщення з №24 по №51 площею 717,10 кв.м., підвал площею 241,90 кв.м., які складають 10/100 (десять сотих) частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., розташованого в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд. №16-22 (літ. Б);

- припинено право спільної часткової власності ТОВ "Соната Контракт" на 70/100 частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд. №16-22 (літ. Б) та на 20/100 частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд. №16-22 (літ. Б), а саме: нежилі приміщення загальною площею 2565,80 кв.м., в тому числі: в підвалі - 407,8 кв.м., на 1-му поверсі - 427,4 кв.м., на антресольному поверсі - 460.2 кв.м., на 2-му поверсі - 490,7 кв.м., на 3-му поверсі - 475,1 кв.м. на 4-му поверсі - 130,4 кв.м., на 5-му поверсі - 110,0 кв.м., на 6-му поверсі - 64,2 кв.м.;

- стягнуто з ПАТ "Київпроект" на користь ТОВ "Соната Контракт" 1 218 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 29.05.2017 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р. та рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2014 р. у справі №910/18658/14 скасовано, а справу №910/18658/14 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

До канцелярії Господарського суду міста Києва від Вищого Господарського Суду України надішли матеріали справи №910/18658/14.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ (розпорядження керівника апарату Кривенко О.М. від 09.06.2017 року №04-23/1787) справу №910/18658/14 розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2017 року справу №910/18658/14 прийнято до провадження та призначено її розгляд на 25.07.2017 року.

20.07.2017 року через канцелярію Господарського суду міста Києва представник відповідача-1 подав відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 року відкладено розгляд справи на 01.08.2017 року.

В судове засідання 01.08.2017 року представники позивача та відповідача-2 не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 01.08.2017 року представник відповідача-1 позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 01.08.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника відповідача-1, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Київпроект" (далі по тексту - відповідач-1, ПАТ «Київпроект», продавець за договором) та Партнерством з обмеженою відповідальністю "Лоберг Комплекс" (далі по тексту - покупець за договором) укладено Договір купівлі-продажу частини нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л.О. 02.04.2014 за №1326 (далі по тексту - Договір №1326), за умовами якого:

- ПАТ "Київпроект" в особі Пермякова А.Б. продало, а ПОВ "Лоберг Комплекс" в особі Гладишева В.Ю. купило нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 16-22 літера "Б", та складається з 10/100 частин від нежилого будинку площею 12 650,80 кв.м., а саме: нежилі приміщення (пункт 1 Договору №1326);

- загальна вартість об'єкту продажу - нежилого приміщення згідно з висновком про вартість майна складеного 2014 року, становить 9 450 000,00 грн. без ПДВ. Висновок про вартість майна складено ОСОБА_6 - суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "КЦ "Столиця-груп", який діє на підставі свідоцтва ФДМУ від 01.08.2013 НОМЕР_1, сертифікат суб'єкта оціночної діяльності від 17.10.2013 НОМЕР_2 (пункт 3 Договору №1326);

- за домовленістю сторін цей продаж вчинено за 12 000 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 2 000 000 грн. (пункт 4 Договору №1326).

02.04.2014 ПАТ «Київпроект» передало, а покупець прийняв 10/100 частин від нежилого будинку площею 12 650,80 кв.м., а саме: нежилі приміщення - перший поверх приміщення з №1 по №14 площею 301,80 кв.м., приміщення з №24 по №51 площею 717,10 кв.м. та підвал площею 241,90 кв.м., загальною площею 1 260,80 кв.м. від усього будинку, що підтверджується Актом приймання-передачі нерухомого майна (даний факт встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 року у справі №910/17790/14).

05.06.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Соната Контракт» (далі по тексту - покупець, ТОВ «Соната Контракт», позивач) та Партнерством з обмеженою відповідальністю "ЛОБЕРГ КОМПЛЕКС" (далі по тексту - продавець) укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. 05.06.2014 за №493 (далі по тексту - Договір №493)

Відповідно до п.1.1. Договору №493 продавець передав, а покупець прийняв у власність нежилі приміщення загальною площею 1260,80 кв.м., а саме: нежиле приміщення - перший поверх приміщення з №1 по №14 площею 301,80 кв.м., приміщення з №24 по №51 площею 717,10 кв.м., підвал, площею 241,90 кв.м., що складають 10/100 частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд.№16-22 (літ. Б) (далі по тексту - нерухоме майно, спірне майно).

Згідно з п.1.2. Договору №493 об'єкт, який відчужується, належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Л.О. Литвиною 02 квітня 2014 року за реєстровим №1326, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Л.О. Литвиною 02 квітня 2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, номер запису про право власності 5208461.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності позивача на нежилі приміщення загальною площею 1260,80 кв.м., а саме: нежиле приміщення - перший поверх приміщення з №1 по №14 площею 301,80 кв.м., приміщення з №24 по №51 площею 717,10 кв.м., підвал, площею 241,90 кв.м., що складають 10/100 частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд.№16-22 (літ. Б) зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, позивачу на праві власності належать нежилі приміщення загальною площею 1260,80 кв.м., а саме: нежиле приміщення - перший поверх приміщення з №1 по №14 площею 301,80 кв.м., приміщення з №24 по №51 площею 717,10 кв.м., підвал, площею 241,90 кв.м., що складають 10/100 частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд.№16-22 (літ. Б), що підтверджується Договором №493.

05.06.2014 року між сторонами Договору №493 підписано Акт прийому-передачі нежилих приміщень від 05.06.2014р., відповідно до якого Партнерством з обмеженою відповідальністю "ЛОБЕРГ КОМПЛЕКС" передано позивачу нежилі приміщення загальною площею 1260,80 кв.м., а саме: нежиле приміщення - перший поверх приміщення з №1 по №14 площею 301,80 кв.м., приміщення з №24 по №51 площею 717,10 кв.м., підвал, площею 241,90 кв.м., що складають 10/100 частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд. №16-22 (літ. Б), а позивач прийняв вказані приміщення.

Як вбачається зі Свідоцтва про право власності на нежилий будинок серія 11Б №010002932 від 10.04.2000 року, відповідач-1 є власником 70/100 частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд. №16-22 (літ. Б).

Договором купівлі-продажу від 06.11.2007 року. підтверджується, що Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний банк «Київ» (далі по тексту - відповідач-2, ПАТ «АКБ «Київ») належать на праві власності 20/100 частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд. №16-22 (літ. Б), а саме: нежилі приміщення загальною площею 2565,80 кв.м., в тому числі: в підвалі - 407,8 кв.м., на 1-му поверсі - 427,4 кв.м., на антресольному поверсі - 460.2 кв.м., на 2-му поверсі - 490,7 кв.м., на 3-му поверсі - 475.1 кв.м., на 4-му поверсі - 130.4 кв.м., на 5-му поверсі - 110,0 кв.м., на 6-му поверсі - 64,2 кв.м.

Таким чином, відповідач-1 та відповідач-2 є співвласниками нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд. №16-22 (літ. Б).

В матеріалах справи містяться лист від 23.07.2014р. №23/07/2 з яким позивач звертався до відповідача-1, та лист №30/07/03 від 30.07.2014р. з яким позивач звертався до відповідача-2, в яких позивач висловив пропозицію щодо укладення договору виділу належного позивачу нежилого приміщення та припинення спільної часткової власності на дані приміщення.

У відповідь на лист від 23.07.2014р. №23/07/2 відповідач-1 повідомив позивача, що на даний час він не зацікавлений в укладенні договору виділу, так як його укладення може спричинити в майбутньому негативні наслідки.

У відповідь на лист позивача №30/07/03 від 30.07.2014р., відповідач-2 зазначив, що на даний час не може надати згоду на укладення договору виділу та запропонував вирішити питання виділу належної позивачу частки із майна, що є спільною частковою власністю, у передбаченому законодавством порядку.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що наявність спільної часткової власності значною мірою ускладнює користування нежилими приміщеннями, що належать позивачу на праві власності, оскільки практично будь-яку значущу дію позивач вправі робити лише за умови досягнення згоди із відповідачами. Оскільки відповідачами виділення належної позивачу частки майна нежитлових приміщень не погоджено, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з п. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. 1 ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Тобто, співвласнику надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна. З виділом учаснику спільної власності на будинок його частки в натурі спільна власність на неї припиняється.

При цьому, об'єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями, якщо про це заявлено позов.

Предметом вказаного позову є виділення в натурі, як відокремленого об'єкту нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності на нежилі приміщення загальною площею 1260,80 кв. м., а саме: нежиле приміщенням - перший поверх приміщення з № 1 по № 14 площею 301,80 кв. м., приміщення з № 24 по № 51 площею 717,10 кв. м., підвал, площею 241,90 кв. м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд. № 16-22 (літ. Б).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 року у справі №910/17790/14, яка набрала законної сили та не скасована (оскаржена), встановлено, що Нерухоме майно, виділ в натурі якого є предметом даного спору, неправомірно та поза волею Відповідача-1 вибуло з його володіння.

Також вищевказаною постановою визнано недійсним Договір купівлі-продажу частини нежилого приміщення від 02.04.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиною Л.О. 02.04.2014 за № 1326.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином Київським апеляційним господарським судом в постанові від 01.11.2016 року у справі №910/17790/14 встановлено факт, що нерухоме майно (10/100 частин від нежилого будинку площею 12 650,80 кв.м., а саме: нежилі приміщення - перший поверх приміщення з №1 по №14 площею 301,80 кв.м., приміщення з №24 по №51 площею 717,10 кв.м. та підвал площею 241,90 кв.м., загальною площею 1 260,80 кв.м.), яке є предметом даного спору, предметом Договору №1326 та Договору №493, неправомірно та поза волею відповідача-1 вибуло з його володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Вчинення (укладання) правочину (договору), який визнано судом недійсним не є підставою набуття тих прав та обов'язків, на що спрямовано правочин, зокрема, особа не стає власником майна, переданого їй за правочином, визнаним недійсним.

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.02.2017 року №80066765, право власності на спірне майно, на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 року №910/17790/14, зареєстровано за відповідачем-1.

Враховуючи факти встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 року у справі №910/17790/14, а також те, що позивач отримав у власність майно на підставі Договору №493, який в свою чергу укладено на підставі Договору №1326, який визнано судом недійсним, то суд дійшов до висновку, що у позивача відсутні правові підстави набуття права власності на нерухоме майно (нежилі приміщення загальною площею 1260,80 кв.м., а саме: нежиле приміщення - перший поверх приміщення з №1 по №14 площею 301,80 кв.м., приміщення з №24 по №51 площею 717,10 кв.м., підвал, площею 241,90 кв.м., що складають 10/100 частин від нежилого будинку загальною площею 12650,8 кв.м., що знаходиться в м. Києві по вул. Хмельницького Богдана, буд.№16-22, літ. Б), а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають повністю.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 21.08.2017 року.