ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 р. Справа № 909/716/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюка Б.В.,

секретар судового засідання Попович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Дроп-Україна", 77000, Івано-Франківська область, Рогатинський район, м. Рогатин, вул. Галицька, 104 А,

до відповідача: приватного підприємства "Фірма "Хімекс", 76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Височана, 18,

про стягнення завданих збитків в сумі 36195 грн. 88 коп.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, довіреність № 150 від 04.09.2017,

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, довіреність від 10.08.2017,

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "Голд Дроп-Україна" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до приватного підприємства "Фірма "Хімекс" про стягнення завданих збитків в сумі 36195 грн. 88 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем при перевезенні вантажу завдано збитки позивачу в сумі 36195 грн. 88 коп.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 28.07.2017 прийнято позовну заяву і порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 15.08.2017.

Ухвалою суду від 15.08.2017 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 05.09.2017.

Представник позивача, в судовому засіданні 05.09.2017, позовні вимоги підтвердив, з підстав викладених у позовній заяві. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що відповідачем, як перевізником, виконано перевезення вантажу автоцистерною з м. Бжег Дольний (Польща) до м. Рогатин (Україна), але при розвантаженні автомобіля відбувся витік сировини Rokamid в кількості 693 кг., що підтверджується актом про витік сировини та завдало збитків позивачу на суму 36195 грн. 88 коп. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 36195 грн. 88 коп. завданих збитків та покласти на останнього судові витрати в сумі 1600 грн. судового збору.

Представник відповідача, в судовому засіданні 05.09.2017, проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Обгрунтовуючи свої заперечення посилається на те, що водію були вручені необхідні примірники накладних та з"єднання і роз"єднання завантажувальних рукавів з цистерною виконують вантажовідправник та вантажоодержувач. Просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами та витребувані судом, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

25.02.2017 приватне підприємство "Фірма "Хімекс" виконало міжнародне перевезення вантажу на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Дроп-Україна".

Перевезення вантажу виконане Автомобілем Scania IL BH 771/M 715 RZ, з м. Бжег Дольний (Польща) до м. Рогатин (Україна).

При розвантаженні автомобіля виявлено некомплектність цистерни необхідним шлангом, а саме друга половина шланга діаметром 100 мм. без механічного закінчення для під"єднання інших пристроїв, що спричинило витік сировини Rokamid в кількості 693 кг., на суму 1202 Євро.

Даний факт зафіксовано комісійним актом про витік сировини, копія кого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з правочинів. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В розумінні ст. 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з договору та інших угод, передбачених законодавством, а також з угод, які не передбачені законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов'язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов'язаної сторони.

Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом.

Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу - доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено до перевезення.

Стаття 924 ЦК зберігає раніше прийняті в цивільному праві України принципи майнової відповідальності перевізника: він відповідає при наявності його вини (частина перша статті 924 ЦК) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (частина друга статті 924 ЦК). Понад вартість вантажу і багажу перевізник повертає клієнту відповідну провізну плату.

Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення.

Крім того, він також зобов'язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі.

Невиконання цього обов'язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов'язку усунення зазначених обставин; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Звідси слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Переважному застосуванню підлягають саме норми статі 924 ЦК України, в частині обов'язку доведення вини, оскільки зазначена стаття передбачає підстави звільнення перевізника від відповідальності.

Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов'язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що при розвантаженні автомобіля було складено акт про витік сировини, у якому зазначено про некомплектність цистерни необхідним шлангом, а саме друга половина шланга діаметром 100 мм. без механічного закінчення для під"єднання інших пристроїв, що спричинило витік сировини Rokamid в кількості 693 кг.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Порушенням зобовязання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За наведених обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача завданих збитків в сумі 36195 грн. 88 коп., є обгрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст. 49 ГПК України, слід покласти витрати в зв"язку з розглядом справи, а саме: 1600 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Дроп-Україна" до приватного підприємства "Фірма "Хімекс" про стягнення завданих збитків в сумі 36195 грн. 88 коп. задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства "Фірма "Хімекс", 76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Височана, 18, (ідентифікаційний код 25063846), на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Дроп-Україна", 77000, Івано-Франківська область, Рогатинський район, м. Рогатин, вул. Галицька, 104 А, (ідентифікаційний код 32355454), 36195 (тридцять шість тисяч сто дев"яносто п"ять) грн. 88 коп. завданих збитків та 1600 (тисячу шістсот) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.09.17

Суддя Деделюк Б.В.