ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2017 р. Справа № 922/364/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 17.02.2017

1-го відповідача - ОСОБА_2 (дов. б/н від 03.01.17 р.)

2-го відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТРТ» (вх. №1404 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2017 у справі № 922/364/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТРТ», м. Харків

до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», м. Харків

Товариства з обмеженою відповідальністю «Український геологічний інститут», м. Київ

про зобов'язання провести перерахунок

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ТРТ» звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів: 1) ПАТ «Харківміськгаз», 2) ТОВ «Український геологічний інститут», в якій просить зобов'язати 1-го відповідача провести перерахунок кількості спожитого газу позивачем за період з 01.03.2016 по 14.03.2016; зобов'язати 2-го відповідача провести перерахунок розміру вартості спожитого газу позивачем за період з 01.03.2016 по 31.03.2016.

Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 09.03.2017 вх.№8133, позивач просив суд стягнути з 1-го відповідача 1543,16 грн. необґрунтовано сплачені за транспортування спожитого природного газу в період з 01.03.2016 по 14.03.2016; стягнути з 2-го відповідача 44010,96 грн. необґрунтовано сплачені за спожитий природний газ в період з 01.03.2016 по 31.03.2016.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.04.2017 у справі №922/364/17 (суддя Светлічний Ю.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду Харківської області від 10.04.2017 у справі №922/364/17 не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

ПАТ «Харківміськгаз» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому з наведеними позивачем доводами не погоджується, просить відмовити ТОВ фірмі «ТРТ» в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2017 залишити без змін.

Другий відповідач не скористався наданим процесуальним правом брати участь в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно із пунктом 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте відповідачі не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі 2-го відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

21.12.2014 підприємство позивача ТОВ фірма «ТРТ» (замовник) уклало договір на транспортування природного газу №184 з ПАТ «Укртрансгаз» (газотранспортне підприємство), відповідно до умов якого газотранспортне підприємство зобов'язалось надати позивачу послуги з транспортуванням магістральним трубопроводом природного газу від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення-газорозподільних станцій, а позивач (замовник) зобов'язався сплатити надані послуги в передбаченому договором розмірі та строки.

Кількість використаного природного газу позивачем щомісячно встановлюється за допомогою вимірювальної техніки - лічильника.

В даному випадку на підприємстві позивача було встановлено лічильник газу GМS-G16-40 зав. №077656, придатність та відповідність робочого стану якого перевіряє ДП «Харківській регіональний учбово-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

14.05.2014 ДП «Харківській регіональний учбово-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» було видано свідоцтво №053-В дійсне до 14.05.2016, відповідно до якого на підставі результатів повірки вимірювальної техніки-лічильника газу та визнано його придатним (а.с.29).

Також, за результатами повірки було складено протокол №053, в якому зазначено, що даний лічильник придатний до застосування (а.с.30).

15.12.2015 між ТОВ «Український геологічний інститут» (2-й відповідач, постачальник) та ТОВ фірмою «ТРТ» (позивач, покупець) було укладено договір №Н-34/16 на постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобовязався забезпечити постачання природного газу, який використовується позивачем для технологічної обробки металевих виробів під час здійснення виробничої діяльності, а покупець зобовязався прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

01.01.2016 між ПАТ «Харківміськгаз» (1-м відповідачем, оператором ГРМ) та ТОВ фірмою «ТРТ» (споживачем) було укладеного договір розподілу природного газу №56Х00000МI1L800Н. На підставі вказаного договору ПАТ «Харківсміськгаз» за умови підтвердженого обсягу проводить санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи для потреб ТОВ фірма «ТРТ» (1-го відповідача).

При цьому, ПАТ «Харківміськгаз» здійснює розподіл природного газу на підставі ліцензії, виданої згідно рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1174 від 02.04.2015, переоформленою рішенням вказаної комісії №2284 від 08.09.2015.

За твердженнями позивача, у березні 2016 року персоналом його підприємства було помічено нехарактерний шум під час роботи лічильника, в звязку з чим останній звернувся до ПАТ «Харківміськгаз» із відповідною заявою, яке за умовами договору проводить санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи для потреб позивача.

Реагуючи на заяву позивача, 09.03.2016 представниками ПАТ «Харківміськгаз» були проведені роботи з демонтажу перетворювача температури для його перевірки, зазначивши при цьому різницю показників лічильника газу та обчислювача, про що було складено відповідний акт №37279/16.

14.03.2016 представниками ПАТ «Харківміськгаз» лічильник газу було демонтовано, про що було складено відповідний акт перевірки технічного стану вузла обліку №37411/16 (а.с. 32).

Дослідження причин відмови лічильника газу було доручено ДП заводу «Арсенал», яким було проведено експертизу лічильника газу, і за результатами якої 28.03.2016 було складено акт №29. Проведена експертиза дала змогу встановити, що лічильник газу має дефекти внаслідок попадання сторонніх частин в середину робочої камери вимірювача, що призвело до виходу із строю ротора та підшипників (а.с. 33).

В своєму листі №529 від 21.07.2016 ДП завод «Арсенал» не конкретизував з чиєї вини лічильник газу зазнав дефектів, натомість зазначив, що попадання частинок сторонніх тіл в середину лічильник газу могло мати місце в процесі його експлуатації, як господарем лічильника так і організації, яка подавала газ підприємству, або ремонтувало лічильник (а.с. 34).

Позивач дотримується тієї думки, що наявність вини в його діях відсутня, оскільки нагляд за технічним станом здійснювався ПАТ «Харківміськгаз».

Проте, 1-й відповідач припинив газопостачання позивача та здійснив перерахунок обсягів спожитого позивачем газу у звітному місяці 09:00 01.03.2016 до 10:22 14.03.2016 і визначив кількість спожитого газу у розмірі 5765,9 куб.м.

Також, ПАТ «Харківміськгаз» оформив розрахунок №00004905 від 22.04.2016, наданий на оплату позивачу, за розподіл природного газу на суму 1708,40 грн.

В свою чергу, 2-й відповідач ТОВ «Український геологічний інститут» на підставі вищевказаного розрахунку 1-го відповідача, здійснив свій розрахунок на суму 46390,80 грн.

Позивач ТОВ фірма «ТРТ» виставлені відповідачами рахунки сплатив. Проте, його підприємством було здійснено перерахунок фактично спожитого природного газу у березні 2016 року та визначено, що фактично ним спожито природний газ на суму 2379,84 грн., в той час як сплачено 2-му відповідачу 44 010,96 грн., а 1-му відповідачу за транспортування природного газу позивач мав сплатити 165,24, в той час як було сплачено 1 543,16 грн.

Звертаючись за позовом до господарського суду Харківської області позивач просив стягнути з відповідачів суми необґрунтовано сплачених позивачем грошових коштів: з 1-го відповідача 1 543,16 грн. за транспортування спожитого природного газу в період з 01.03.2016 по 14.03.2016 ; з 2-го відповідача - 44010,96 грн. за спожитий природний газ в період з 01.03.2016 по 31.03.2016.

Господарський суд в своєму рішенні, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зазначив, що враховуючи непридатність до використання лічильнику газу, демонтованого у позивача, відповідачами було здійснено обґрунтовані перерахунки обєму про транспортованого газу згідно до пункту 4 глави 4 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем та пункту 5.13.2 Правил обліку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Взаємовідносини між суб'єктами господарювання під час передачі з газорозподільних мереж споживачу природного газу регламентують Правила обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №618 від 27.12.2005 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за № 67/11941 від 26.01.2006 (Правила обліку газу).

Так, згідно пункту 5.13 згаданих Правил обліку газу, перерахунки обєму протранспортованого газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ).

Матеріалами справи підтверджується, що 09.03.2016 представники ПАТ «Харківміськгаз» проводили роботи з демонтажу перетворювача температури для його перевірки, згідно листа ТОВ фірми «ТРТ» від 02.03.2016 та при огляді вузла обліку газу було виявлено різницю показників лічильника газу та обчислювача, про що було складено відповідний акт №37279 від 09.03.2016.

ПАТ «Харківміськгаз» ініціювало позачергову повірку лічильника газу GМS-G 16-40 зав. №077656, в звязку з чим 14.03.2016 в присутності представника підприємства позивача лічильник було демонтовано, про що складений відповідний протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку №47/16 та акт порушення №83/16 від 14.03.2016, в якому був зазначений час та дата позачергової повірки лічильника.

Зазначені документи підписані з обох сторін, тобто позивачем було погоджено направлення лічильника на перевірку.

Представник позивача був запрошений до сервісного центру ПАТ «Харківміськгаз» для проведення позачергової повірки лічильника. Для уникнення втручання в роботу лічильника, до проведення перевірки його метрологічних характеристик, лічильник був упакований в поліетиленовий пакет та опломбований пломбою ПАТ «Харківміськгаз».

15.03.2016 була проведена повірка лічильника газу внаслідок чого ДП «Харківстандартметрологія» була видана довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки №ЦСБ 037П від 15.03.2016 лічильника газу.

Зазначена довідка та вимоги п.5.12. та п. 5.13 Правил обліку природного газу стали підставою для того, щоб 1-м відповідачем був виконаний технічних розрахунок за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання позивача.

Також, слід зазначити, що відповідно до п.4 гл.4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі визнання лічильника газу непридатним до застосування за результатами позачергової або експертної повірки об'єм переданого газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання.

Якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обєму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопламбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача (п 5.13.2 Правил).

Так, вказані нарахування регламентовано Правилами користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №1181 від 13.09.2012 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України №1715/22027 від 11.10.2012 (Правила користування газом).

Згідно пункту 3.12.4 Правил користування газом, якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюється газорозподільним/газотранспортним підприємством за показами дублюючого вузла обліку, а у разі відсутності дублюючого вузла обліку - за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання (до якого здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Відповідно до пункту 3.3.9 Технічної угоди, укладеної між сторонами по справі, визначений за допомогою вузла обліку газу обєм поданого газу вважається не дійсними та проводяться перерахунки обєму даного газу.

В своїй апеляційної скарзі позивач, окрім іншого, посилається на п.5.13.3 Правил. Проте, такі посилання не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки в цьому пункті визначений порядок розрахунків об'ємів газу у разі отримання позитивних результатів повірки засобу вимірювальної техніки, в той час як в даному випадку за результатами позачергової повірки лічильника був отриманий негативний результат.

Таким чином, з огляду на наведене, позивач провів технічний розрахунок споживання природного газу неопломбованим газовим обладнанням у відповідності до норм чинного законодавства, якими регламентуються взаємовідносини під час передачі з газорозподільних мереж споживачам природного газу.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Частиною 1 ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення в апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів доходить висновку, що наведені позивачем доводи в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, на їх підтвердження не було надано відповідних доказів, а господарський суд Харківської області дав належну юридичну оцінку обставинам справи та правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у звязку з чим підстави для скасування рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2017 по справі №922/364/17 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32-34, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105, 110 Господарсько процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ТРТ» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2017 у справі № 922/364/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.