ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 серпня 2017 року Справа № 910/20580/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого, суддіСтратієнко Л.В.
суддівКорнілової Ж.О., Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Тельком"
нарішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 червня 2017 року
у справі№ 910/20580/16
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР ЕНЕРДЖІ 1"
доприватного акціонерного товариства "Тельком"
про стягнення 42 929,60 грн
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Тельком" подало касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 червня 2017 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Сплата судового збору за подання скарг до суду є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Статтею 111 ГПК України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору, розмір якого, порядок сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378,00 грн - МЗП станом на 1 січня 2016 року) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206 700,00 грн).

У зв'язку із тим, що позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою у листопаді 2016 року, а відповідач - ПрАТ "Тельком" подав касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 червня 2017 року у липні 2017 року, то при подачі цієї касаційної скарги останній повинний був сплатити судовий збір у розмірі 1 653,60 грн (120 % від 1 378, 00 грн (42 929, 60 грн * 1,5 % / 100 = 643,94 грн, що менше 1 розміру МЗП)).

Проте, відповідачем за платіжним дорученням № 248 від 14 липня 2017 року було сплачено 1 378,00 грн судового збору, тобто на 275,60 грн менше від суми судового збору, що підлягає сплаті у даному випадку.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 14 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 червня 2017 року у справі № 910/20580/16 повернути приватному акціонерному товариству "Тельком".

Головуючий, суддя Л. Стратієнко
Суддя Ж. Корнілова
Суддя Н. Нєсвєтова