ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.08.2017 Справа № 920/650/17

Господарський суд Сумської області, у складі судді Заєць С.В., при секретарі судового засідання Малюк Р.Б., розглянувши матеріали справи № 920/650/17:

за позовом: Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах

держави в особі Регіонального відділення Фонду державного

майна України по Сумській області, м. Суми,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодис» м. Суми,

про стягнення 42 194 грн. 69 коп.,

За участю представників сторін:

Від позивача: представник ОСОБА_1 (дов. № 148 від 15.12.2016 року);

Від відповідача: не прибув;

Прокурор: Вортоломей М.Ф.

Суть спору: прокурор подав позовну заяву № 112-8323вих17 від 13.07.2017, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області 42 194 грн. 69 коп. пені відповідно до умов укладеного між позивачем і відповідачем договору оренди державного майна № 2090 від 23.07.2014.

22 серпня 2017 року від позивача надійшли пояснення № 10-03-03256 від 14.08.2017, в яких позивач вказав, що за договором оренди державного майна № 2090 від 23.07.2014 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області передало товариству з обмеженою відповідальністю "НОДИС" в строкове платне користування державне нерухоме майно - комплекс будівель та споруд для забезпечення транспортних засобів на 180 машино-місць, з них 77 машино-місць під накриттям загальною площею 6195,64 м2 за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, 2, що перебувають на балансі Сумського державного університету. Позивач вказує, що за період з липня по грудень 2014 року відповідач має заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 62 010 грн. 11 коп. Рішенням господарського суду Сумської області від 05.02.2015 по справі № 920/2048/14 стягнуто на користь регіонального відділення заборгованість з орендної плати в сумі 62 010 грн. 11 коп. За період з січня по червень 2015 року відповідач має заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 92 660 грн. 13 коп. Рішенням господарського суду Сумської області від 05.02.2015 по справі № 920/807/15 стягнуто на користь регіонального відділення заборгованість з орендної плати в сумі 92 660 грн. 13 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості по орендній платі, яка стягнута рішеннями господарського суду та до цього часу не сплачена ТОВ "НОДИС" становить 154 670 грн. 24 коп. За період користування державним майном відповідач порушив встановлені п. 3.6 договору оренди строки перерахування орендної плати - до 15 числа місяця, за що йому відповідно до п. 3.7 договору нараховується пеня, яка становить 42 194 грн. 69 коп. за період з 17.07.2016 по 04.07.2017.

Також 22 серпня 2017 року позивач подав клопотання № 10-03-03360 від 21.08.2017, в якому просить суд долучити до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно відповідача.

В судовому засіданні 31 серпня 2017 року прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 31 серпня 2017 року надав усні пояснення по справі та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання 31 серпня 2017 року явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.07.2017 (вручено 21.07.2017 ухвалу про порушення провадження у справі № 920/650/17 від 18.07.2017).

Отже, відповідач вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи.

Господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У зв'язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Згідно з договором оренди державного майна від 23.07.2014 № 2090 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області передало товариству з обмеженою відповідальністю НОДИС в строкове платне користування державне нерухоме майно - комплекс будівель та споруд для забезпечення транспортних засобів на 180 машино-місць, з них 77 машино-місць під накриттям за адресою: м. Суми, вул. Римського-Корсакова, 2, що перебувають на балансі Сумського державного університету.

Згідно до п. 2.2, 2.4 Договору обовязок щодо складання акта приймання-передачі покладається на балансоутримувача. Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, зазначений у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна між балансоутримувачем та орендарем.

Також, пунктом 7.1 Договору визначено, що орендодавець зобов'язаний передати орендарю майно згідно з цим Договором за актом приймання-передавання майна, який підписується балансоутримувачем та орендарем, одночасно з цим Договором.

Балансоутримувач передав відповідачу майно, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передавання майна від 23.07.2014 року, який підписаний сторонами та скріплений їх печатками (а.с. 15), з якого вбачається, що акт підтверджує відсутність претензій у сторін відносно майна, що передається в оренду.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2014 року 21060 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди липень 2014 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за травень, червень та липень місяці 2014 року.

Згідно пункту 3.2 Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку визначеному законодавством.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, відповідно до пропорцій розподілу установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктом 5.3 Договору орендаря зобовязано своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до Державного бюджету та балансоутримувачу.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.02.2015 № 920/2048/14 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 задоволені позовні вимоги Заступника прокурора Сумської області - прокурора м. Суми в інтересах держави в особі регіонального відділення до ТОВ Нодис про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 62010,11 грн., 3252,94 грн. пені, 6201,01грн. штрафу, розірвання договору оренди № 2090 та повернення майна. Рішення господарського суду Сумської області від 05.02.2015 вступило в законну силу.

Рішенням господарського суду Сумської області від 13.10.2015 № 920/807/15 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю НОДИС на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області 92 660 грн. 13 коп. заборгованості по орендній платі, 17 458 грн. 93 коп. пені, 9 266 грн. 01 коп. штрафу, 154 619 грн. 83 коп. неустойки.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована невчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені здійснюється до моменту повної сплати орендарем заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що загальна сума заборгованості по орендній платі, яка стягнута рішеннями господарського суду та до цього часу не сплачена ТОВ "НОДИС" становить 154 670 грн. 24 коп. За період користування державним майном відповідач порушив встановлені п. 3.6 договору оренди строки перерахування орендної плати, за що йому відповідно до п. 3.7 договору нараховується пеня, яка становить 42 194 грн. 69 коп. за період з 17.07.2016 по 04.07.2017.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 21 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 № 01-06/249 «Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів» положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України щодо припинення нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, застосовується до відповідних правовідносин лише у разі, якщо інше не встановлено законом або договором. Отже, якщо умовами договору сторони передбачили, що пеня нараховується за весь період часу, протягом якого не виконано зобов'язання, то нарахування пені не припиняється за період прострочення зобовязання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано (постанова ВСУ від 15.04.2015 у справі № 910/6379/14).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002 року, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу у письмовій формі.

Відповідачем не подано аргументованих заперечень проти вимог позивача ні контррозрахунку суми пені.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони, також якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що відповідач порушив умови договірних зобовязань, з нього на користь прокуратури Сумської області підлягають стягненню 1 600 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат останнього зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НОДИС» (40004, м. Суми, вул. Реміснича, 35-2, код 37845888) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області (40024, м. Суми, вул. Харківська, 30/1, код 21124686) 42 194 грн. 69 коп. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НОДИС» (40004, м. Суми, вул. Реміснича, 35-2, код 37845888) на користь прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, код 03527891, р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.09.2017.

Суддя С. В. Заєць