ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2017 р. Справа № 18/1355/12

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Камишева Л.М. , суддя Крестьянінов О.О.

при секретарі Кладько А.С.

за участю представників сторін:

ПАТ «Дельта Банк» - Липатова О.В. (довіреність від 08.06.2017)

боржника, в особі ліквідатора, - Кірічко Т.Л. (довіреність від 30.08.2017)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу АТ «Дельта Банк» (вх. №2500 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2017 у справі №18/1355/12

за заявою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод газорозрядних ламп», м. Полтава

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.07.2017р. у справі №18/1355/12 (суддя Білоусов С.М.) відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування проведення двох других повторних аукціонів призначених на 03.08.2017.

АТ «Дельта Банк» з ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2017року у справі №18/1255/12 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Дельта Банк» про скасування проведення двох повторних аукціонів, призначених на 03.08.2017.

Свою скаргу апелянт обґрунтовує тим, що листом від 02.06.2017 року АТ «Дельта Банк», як заставним кредитором, надано згоду на реалізацію заставного майна банкрута без можливості зниження початкової вартості при проведенні другого повторного аукціону з реалізації майна банкрута окремими лотами, та зобов'язано ліквідатора письмово погодити подальшу процедуру продажу у разі, якщо майно не буде реалізовано. Однак, ліквідатором на аукціон, що відбудеться 03.08.2017, виставлено майно банкрута з можливістю пониження початкової вартості. Тобто, апелянт вважає, що ліквідатором порушено вимоги частини 4 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що не було враховано місцевим господарським судом при прийняття оскаржуваної ухвали.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 31.08.2017.

В судовому засіданні 31.08.2017 апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги, навів доводи в її обґрунтування, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2017, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Дельта Банк» про скасування проведення двох других повторних аукціонів, призначених на 03.08.2017.

Представник боржника заперечувала проти вимог апеляційної скарги, просила суд оскаржувану ухвалу залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 15.12.2015 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Штельманчука М.С., якого зобов'язано виконати всі дії по ліквідації банкрута, докази надати суду.

З матеріалів справи вбачається, що в ході здійснення ліквідаційної процедури, ліквідатором вчинялись дії щодо продажу майна боржника, яке знаходиться в заставі у АТ «Дельта Банк», але у зв'язку з відсутністю учасників, аукціони призначені на 20.01.2017, 17.05.2017, 26.05.2017, визнані такими, що не відбулись.

Порядок проведення вказаних аукціонів погоджувався заставним кредитором листами від 21.03.2017 №23.1/152, від 29.05.2017 №23.1/310, від 02.06.2017 №23.1/338.

03.07.2017 ліквідатором на сайті Віщого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщені оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника окремими лотами, призначеного на 03.08.2017, лоти №47, 48, яке знаходиться в заставі у АТ «Дельта Банк», з можливістю зниження початкової вартості.

11.07.2017 АТ «Дельта Банк» звернувся до Господарського суду Полтавської області з заявою про скасування проведення двох повторних аукціонів, призначених на 03.08.2017, обгрунтовуючи її порушенням ліквідатором вимог статті 42 Закону про банкрутство, оскільки банк не давав згоду на проведення аукціону саме з можливістю зниження початкової вартості.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.07.2017 у задоволенні заяви банку відмовлено, оскільки Закон про банкрутство не надає права кредитору, вимоги якого забезпечені заставою майна, встановлювати додаткові вимоги щодо початкової вартості майна що підлягає продажу на аукціоні, а також порядку її зниження.

З таким висновком погоджується колегія суддів, з наступних підстав.

Статтею 41 цього закону, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Вказаною статтею серед повноважень ліквідатора передбачено, зокрема, проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута, вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, продаж майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом тощо.

Частиною 4 статті 42 закону, встановлено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Частиною 5 статті 44 закону встановлено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Частинами 1, 2 статті 43 закону передбачено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

З матеріалів справи вбачається, що останнім листом від 02.06.2017 за №23.1/338 АТ «Дельта Банк» повідомило ліквідатора, про те, що у відповідності до статті 65 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», надає згоду на проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника, за початковою вартістю не менше ніж: нерухомість за адресою м. Полтава, вул. Заводська, 3 - 43741312,00 грн., обладнання (договір застави №04/69/316/08 від 20.12.2008) - 765760,00 грн., обладнання (договір застави №04/69/306/07 від 22.08.2007) - 9982592,00 грн., без можливості зниження початкової вартості. Також банк попередив ліквідатора, що у разі, якщо другий повторний аукціон з реалізації майна банкрута окремими лотами не відбудеться, прошу окремо письмово погодити подальшу реалізацію заставного майна з АТ «Дельта Банк».

Як зазначалось, 03.07.2017 ліквідатором на сайті Віщого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщені оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника, призначеного на 03.08.2017, лоти №47, 48, яке знаходиться в заставі у АТ «Дельта Банк», з можливістю зниження початкової вартості.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні заяви банку про скасування проведення аукціонів, призначених на 03.08.2017, оскільки ліквідатором призначення торгів на 03.08.2017 здійснено з дотриманням приписів Закону про банкрутство.

Надана банком згода на продаж майна банкрута містить відповідні умови та необхідність подальшого погодження кожного етапу реалізації з заставним кредитором, що певним чином утруднює та унеможливлює вчинення ліквідатором повних та належних дій з реалізації майна банкрута у порядку, встановленому Розділом IV «Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до п. 33 Інформаційного листа ВГСУ від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011р. №4212», з числа положень Закону, в яких ідеться про продаж майна у провадженні справи про банкрутство, господарським судам слід виходити насамперед з тих приписів, які визначають відповідну судову процедуру і вміщені в розділі III "Ліквідаційна процедура" (оцінка майна банкрута; продаж майна банкрута; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо) та в статтях, що визначають процедуру санації (продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу; відчуження майна боржника шляхом заміщення активів; продаж частини майна боржника тощо). Що ж до норм розділу IV Закону "Продаж майна у провадженні у справі про банкрутство", то вони застосовуються господарськими судами, якщо відповідне питання не врегульовано зазначеними приписами.

Розділом IV Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011р. №4212 передбачено порядок продажу майна в провадженні у справі про банкрутство, зокрема, порядок проведення аукціону, особливості проведення повторного аукціону, особливості проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості.

Ні вказаним розділом, ні розділом «Ліквідаційна процедура» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011р. №4212, не передбачено таке обмеження ліквідатора при здійсненні своїх повноважень, як отримання від банку згоди на подальші зміни умов продажу заставного майна, у випадку закінчення аукціону з реалізації заставного майна, без визначення переможця.

Статтею 65 Закону про банкрутство передбачено, що якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Статтею 66 Закону про банкрутство, передбачено, що якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

З наведеного вбачається, що порядок проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості наведений у законі, та повинен бути узгоджений сторонами у договорі про організацію та проведення аукціону, укладеному з організатором з проведення аукціону.

Так, з договору про організацію та проведення аукціону від 18.11.2016, укладеному між банкрутом, в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Штельманчука М.С, та Товарною біржою «Дніпрофорвард», вбачається, що сторони погодили проведення повторного та другого повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості (п. 1.1 договору).

Зазначене не суперечить вимогам Закону про банкрутство, тому відсутні підстави вважати призначення ліквідатором другого повторного аукціону на 03.08.2017 з можливістю зниження початкової вартості неправильним, та таким, що не відповідає вимогам закону.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в заяві банк просить скасувати проведення торгів, які відбудуться 03.08.2017, тобто пред'являє вимогу на майбутнє. Такі вимоги банку фактично є заходом забезпечення вимог кредиторів, як то, заборона проводити торги, однак, в порушення статей 66, 67 ГПК України, вони не містять належного правового та документального обґрунтування підстав вжиття таких заходів.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються вищенаведеним. Інших підстав для скасування оскаржуваної ухвали апелянтом не наведено.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваної ухвали нормам чинного законодавства та матеріалам.

На підставі наведеного, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2017 у справі № 18/1355/12 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.07.2017 у справі №18/1355/12 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 04.09.17

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Крестьянінов О.О.