Господарський суд Чернігівської області
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"30" серпня 2017 р. № 927/821/17

Суддя Демидова М.О., розглянувши матеріали позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит",

вул. Новопольова, 99-А, м. Київ, 03061

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

про зобов'язання повернути, здане в оренду рухоме майно та визнання права власності на рухоме майно, ціна позову 120000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача повернути позивачу здане в оренду рухоме майно, відповідно до договору оренди №52 від 01.03.2017, перелік якого наведено у п.2.1-2.20 прохальної частини позовної заяви б/н і б/д та визнання за позивачем право власності на рухоме майно, передане за договором оренди №52 від 01.03.2017, перелік якого наведено у п.3.1-3.20 прохальної частини позовної заяви б/н і б/д.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частина 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Таким чином, документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, а також платіжне доручення.

Відповідно до п. п. 2.20., 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви у якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви додано копії квитанцій №91 від 07.08.2017 про сплату 1800 грн. 00 коп. судового збору та №92 від 07.08.2017 про сплату 1800 грн. 00 коп. судового збору.

Отже, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Статтею 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, реєстрованим поштовим відправленням є поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. При цьому, розрахунковим документом є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Відповідно до пункту 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку", які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, відповідно до спеціальної норми господарського процесу та загального порядку надання послуг поштового зв'язку, належним доказом надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ встановленої форми, виданий відправникові оператором поштового зв'язку при прийнятті реєстрованого поштового відправлення до пересилання (фіскальний чек), а також опис вкладення до цього листа з відбитком календарного штемпеля, на підтвердженням того, які саме документи вкладені до поштового відправлення.

Судом встановлено, що позивачем у підтвердження доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів надано ксерокопії опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку, розміщених на одному аркуші таким чином, що фіскальний чек перекриває верхню ліву частину опису вкладення у цінний лист, у зв'язку з чим неможливо встановити, яку позовну заяву та додані до неї документи було направлено відповідачу.

Таким чином, суд приходить висновку, що позивачем не надано належних доказів відправлення відповідачеві копії даної позовної заяви б/н і б/д і доданих до неї документів, які подані до суду.

Пунктом 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Звертається увага позивача, що відповідно ч. 3 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

Аналогічна позиція викладена і в п. 20.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам".

Як зазначено у тексті позовної заяви "всі контейнери, що були передані в оренду відповідачу знаходяться в одному місці за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна,1".

Отже, позивачем визначено місцезнаходження майна, на яке він просить визнати право власності та зобов'язати відповідача повернути його, а саме: м. Київ, вул. Вокзальна,1.

З огляду на все викладене вище в сукупності, вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Керуючись п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток на 76 арк.

Суддя Демидова М.О.