ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" серпня 2017 р. Справа № 918/464/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації, Гощанської районної державної адміністрації

до Приватного підприємця ОСОБА_1

про внесення змін до договору оренди землі

В засіданні приймали участь:

від позивача - 1: Любчик І.І. (дов. № вих. 71/0/01-22-17 від 03.01.2017 року);

від позивача - 2: Бук І.М. (дов. № 247/01-61 від 14.12.2016 року);

від відповідача: не з'явився;

від прокуратури: Ковальчук І.Л. (посв. № 031264 від 12.01.2015 року)

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПОРУ:

У липні 2017 року Керівник Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації (позивач 1) та Гощанської районної державної адміністрації (позивач 2) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди землі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

10.01.2004 року між Гощанською районною державною адміністрацією (позивач 1, орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду далі - договір), за умовами якого річну орендну плату за земельну ділянку встановлено в грошовій формі у фіксованому розмірі, що становить 60 грн за 1 га землі.

20.02.2006 року додатком № 2 до договору сторонами змінено орендну плату - 3 358 грн в рік за 16,79 га та змінено строк дії договору - на 49 років. Так як протягом дії договору мінімальна ставка орендної плати змінювалась та станом на 01.01.2017 року повинна становити 26 365,17 грн за орендовану земельну ділянку, позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до договору оренди землі.

Крім цього, прокурор просить замінити у тексті договору орендодавця з Гощанської районної державної адміністрації на Рівненську обласну державну адміністрацію.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст.ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 632, 651, 652 ЦК України, ст. ст. 284, 277, 287, 288 ПК України, ст. ст. 21, 30 Закону України «Про оренду землі», ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» тощо.

Ухвалою суду від 03.07.2017 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 11.07.2017 року.

Ухвалою суду від 11.07.2017 року розгляд справи відкладено на 24.07.2016 року.

21.07.2017 року від керівника Здолбунівської місцевої прокуратури надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить внести зміни до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 24.01.2004 року, виклавши пункт 2.3 договору в іншій редакції.

Пунктами 3.11., 3.12 постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" ГПК, зокрема ст. 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п., тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової зави.

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог.

Так як заяву про уточнення позовних вимог позивачем подано 21.07.2017 року, тобто після початку розгляду справи по суті, що стверджується протоколом судового засідання від 11.07.2017 року, тому така заява залишена судом без розгляду.

Ухвалою суду від 24.07.2017 року розгляд справи відкладено на 07.08.2017 року.

27.07.2017 року на адресу господарського суду від Гощанської районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі.

Крім того, 07.08.2017 року на адресу господарського суду від прокуратури надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що орендна плата, яка передбачена у спірному договорі не відповідає вимогам Податкового кодексу України, оскільки є значно меншою, ніж передбачено нормами чинного законодавства. Крім того, орендна плата за землю із зазначенням її розміру є істотною умовою договору оренди землі, а її розмір має відповідати встановленим Податковим кодексом України граничним розмірам орендної плати за землю. У разі відсутності проведеної нормативної грошової оцінки розмір мінімальної орендної плати визначається з урахуванням розміру ставки земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території. Тому, визначення розміру орендної плати можливе за відсутності проведеної такої оцінки. При цьому, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка (ст. 5 Закону України «Про оцінку землі», ст. 289.1 ПК України), а тому, в обґрунтування відповідача про те, що внести зміни у спірний договір буде можливо лише після проведення нормативно грошової оцінки є безпідставним.

Ухвалою суду від 07.08.2017 року розгляд справи відкладено на 21.08.2017 року.

У судове засідання 21.08.2017 року з'явився представники позивачів та представник органу прокуратури, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, місце та час розгляду судового спору повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.08.2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників учасників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Гощанської районної державної адміністрації від 30.12.2003 року № 608 «Про передачу в оренду земель водного фонду» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду в оренду приватному підприємцю ОСОБА_1 та надання в оренду строком на 5 років землі водного фонду, що знаходиться на території Криничківської сільської ради Гощанського району, загальною площею 16,79 га, у тому числі: під водою - 13,11 га, дамба - 0,47 га, прибережна захисна смуга - 3,21 га.

На підставі вказаного розпорядження, 10.01.2004 року між Гощанською районною державною адміністрацією (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого в оренду передається земельна ділянка площею 16,79 га земель водного фонду Криничківської сільської ради Гощанського району для риборозведення та сінокосіння, на якій знаходиться ставок, забудовані землі сіножаті.

Умовам договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду по акту прийому - передачі, який оформлюється в строк не пізніше десяти днів з моменту набуття чинності цього договору.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 8 договору).

Вказаний договір підписаний обома сторонами, зареєстрований в Гощанському районному відділі земельних ресурсів, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №4 від 10.04.2004 року.

20.02.2006 року додатком № 2 до договору сторонами змінено орендну плату - 3 358 грн в рік за 16,79 га та змінено строк дії договору - на 49 років.

Судом встановлено, що відповідно до акту приймання - передачі земельної ділянки від 29.10.2013 року відповідач набув право на оренду вказаної земельної ділянки.

За ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, які, відповідно до ст. 3 ЗК України, регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 59 ЗК України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших об'єктів водного транспорту.

Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Такі ж положення містить ст.1 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підп. 14.1.136 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України).

За підп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно п. 277.1 ст. 277 ПК України ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь не менше 0,3% та не більше 5 % від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Відповідно до пп. 288.5.1, п. 288.5, ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Відповідно до ст. 12.3 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

До місцевих податків належить плата за землю, яка на підставі ст. 14.1.147 ПК України включає і орендну плату за земельні ділянки.

Судом встановлено, що 01.02.2017 року рішенням сесії Криничівської сільської ради Гощанського району Рівненської області № 82 від «Про встановлення та порядок оправлення місцевих податків зборів на території Криничівської сільської ради» встановлено місцеві податки та затверджено Положення про плату за землю на території Криничівської сільської ради (далі - положення) - додаток №4 до рішення.

Згідно п.6.2 положення ставка земельного податку за земельні ділянки, що розташовані за межами населених пунктів та нормативно-грошова оцінка яких не проведена, встановлюється у розмірі 5 % від нормативно-грошової оцінки одиниці площі ріллі по області.

У відповідності до постанови КМУ № 1185 від 31.10.2011 року (з урахуванням коефіцієнта для ріллі- 1,756), пункту 289.3 ст. 289 ПК України, листа Держгеокадастру " 22-28 -0.22-443/2-17 від 12.01.2017 року нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Рівненській області станом на 01.01.2017 року становить 31 405,86 гривень.

Таким чином, мінімальна ставка орендної плати на території Криничківської сільської ради (за межами населених пунктів нормативно-грошова оцінка яких не проведена), повинна становити (31405,86*5%= 1570,29 грн за 1 га; 1570,29*16,79га=9965,55 грн.) - 26 365,17 грн за орендовану земельну ділянку.

Статтею 144 Конституції України та ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Судом встановлено, що рішення позивача, якими змінено ставку орендної плати за земельні ділянки є чинним й у встановленому законом порядку незаконним не визнавалося, тому воно є обов'язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Вказана позиція також відображена у постанові Верховного Суду України у справі № 3-481гс15 від 07.10.2015 року.

З матеріалів справи встановлено, що 28.04.2017 року Департаментом екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації відповідачу направлено лист № 1230/04/2-13/17 претензійного характеру стосовно необхідності звернення до позивача для перегляду розміру орендної плати за відповідну земельну ділянку згідно вимог п. 288.5.1 ст.288 ПК України та рішень місцевих сільських рад.

У свою чергу, відповідач жодним чином на пропозиції позивача щодо внесення змін до договору оренди не відреагував.

Відповідно до п. 2.3 договору розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів, тощо; погіршення стану орендованої ділянки; у разі невиконання орендодавцем обов'язку повідомити орендаря про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку; збільшення розмірів ставки земельного податку; в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку (ст. 30 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 632 ЦК України передбачено, що ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 ЦК України).

За ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість зміни розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду встановленого умовами договору розміру орендної плати (постанова Верховного Суду України від 06.12.2010 року по справі №2-1/10068-2008, а також постановах Вищого господарського суду України від 28.09.2010 року №11/14-ПД-10, від 15.11.2010 року №1/125пд, від 17.11.2010 року №19/132пд, від 25.11.2010року №54/91-10 та від 23.12.2010 року №11/171-10).

Так, ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відповідно до закону вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Пунктом 4 ст. 11 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з приписами ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування, в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, а тому в разі прийняття відповідним органом рішення про внесення змін щодо ставок орендної плати за земельні ділянки та затвердження нових коефіцієнтів, які застосовуються в розрахунку орендної плати за земельні ділянки, ці обставини можуть бути не взяті судом до уваги лише у разі скасування такого рішення в установленому законом порядку.

Аналогічні містяться у п. 2.19. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин».

Судом встановлено, що рішення Криничківської сільської ради Гощанського району №77 набрало чинності і не скасовано, а отже зобов'язання щодо зміненого розміру річної орендної плати у договорі оренди землі встановлюється з моменту набрання законної сили рішенням у даній справі.

Крім того, в позовній заяві позивач просить суд замінити у тексті договору оренди земельної ділянки водного фонду від 24.01.2004 року орендодавця, а саме: з Гощанської районної державної адміністрації на Рівненську обласну державну адміністрацію.

Розмежування повноважень органів виконавчої влади передбачено статтею 122 ЗК України. Таке розмежування залежить від цільового призначення земельних ділянок, що надаються у власність чи користування.

Відповідно до ч.3 ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків передбачених чинним законодавством, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення, зокрема, водного господарства. Ведення водного господарства це лише один з видів цільового призначення земель водного фонду.

Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Держкомзему України від 23.07.2010 року №548 передбачає 12 різних видів цільового призначення в цій категорії:"10.01 Для експлуатації та догляду за водними об'єктами, 10.02 Для облаштування та догляду за прибережними захисними смугами, 10.03 Для експлуатації та догляду за смугами відведення, 10.04 Для експлуатації та догляду за гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами і каналами, 10.05 Для догляду за береговими смугами водних шляхів, 10.06 Для сінокосіння, 10.07 Для рибогосподарських потреб, 10.08 Для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, 10.09 Для проведення науково-дослідних робіт, 10.10 Для будівництва та експлуатації гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд, 10.11 Для будівництва та експлуатації санаторіїв та інших лікувально-оздоровчих закладів у межах прибережних захисних смуг морів, морських заток і лиманів,10.12 Для цілей підрозділів 10.01 - 10.11 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду".

До ведення водного господарства віднесено перші п'ять видів. Саме ними і обмежуються повноваження райдержадміністрацій.

Предмет договору оренди водного об'єкту для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт відповідає цільовому призначенню 10.07-10.09 Класифікації видів цільового призначення земель.

Частиною 5 ст. 122 ЗК України передбачено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків передбачених чинним законодавством, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Таким чином, розпоряджатися земельними ділянками, цільове призначення яких визначене для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт мають обласні державні адміністрації.

Отже, орган, який уповноважений розпоряджатися вказаною земельною ділянкою водного фонду є Рівненська обласна державна адміністрація.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, зважаючи, що відповідач ухиляється від внесення змін до договору оренди землі стосовно зміни розміру орендної плати у зв'язку зі зміною розміру нормативної грошової оцінки, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Внести зміни до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 24.01.2004 року, укладеного між Гощанською районною державною адміністрацією та приватним підприємцем ОСОБА_1, зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 10.04.2004 року за № 4, виклавши п. 2.3. договору у такій редакції:

« 2.3. Орендна плата вноситься у розмірі 26 365,17 грн (двадцять шість тисяч шісдесят пять грн 17 коп.) в рік на розрахунковий рахунок 0076 Криничківської сільської ради в УДК в Рівненській області МФО 833017".

Замінити в тексті договору оренди земельної ділянки водного фонду від 24.01.2004 року орендодавця з "Гощанська районна державна адміністрація (вул. Незалежності, 72 смт. Гоща, Гощанский район, Рівненська область, 35400, )" на "Рівненська обласна державна адміністрація (м- н Просвіти, 1, м. Рівне, 33028, )".

3.Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Прокуратури Рівненської області (вул. 16 Липня, 52, м. Рівне, 33028, , р/р 5371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, ККВБ - 2800) судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 23.08.2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.