КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2017 р. Справа№ 910/5917/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участі представників:

від позивача: Демченко І.І. - за дов.;

Ярмоленко Є.П. - за дов.

від відповідача: Собко О.В. - за дов.;

Хлопузян Р.Д. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2017

у справі №910/5917/17 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз»

до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

про зобов'язання вчинити дії

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз»

про стягнення 56 939 367, 51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (далі, позивач за первісним позовом) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом (із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 09.06.2017) до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі, відповідач за первісним позовом) про зобов'язання останнього передати ТОВ «Карпатигаз», як Оператору спільної діяльності за Договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, укладеному між ПАТ «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та ТОВ «Карпатигаз», видобуті в грудні 2016 року, січні 2017 року, лютому 2017 року, березні 2017 року та квітні 2017 року 224 177,706 тис.м.куб. природного газу, 11 829,587 тон газового конденсату, 890,439 тон нафти за актами приймання-передачі природного газу, газового конденсату, нафти.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач, всупереч умов Договору на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011, безпідставно відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань та не передав позивачу обсяги природного газу, нафти та газового конденсату, видобутих у період з грудня 2016 року по квітень 2017 року зі свердловин, що є об'єктами спільної діяльності за Договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002.

У свою чергу, Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» подано зустрічну позовну заяву (із урахуванням заяви про збільшення розміру зустрічних позовних вимог від 23.06.2017) в порядку статті 60 Господарського процесуального кодексу України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» основної заборгованості у розмірі 52 954 385,92 грн., пені в сумі 2 860 019,44 грн., компенсаційної плати в розмірі 3% річних в сумі 317 502,65 грн., інфляційних втрат в сумі 807 459, 50 грн.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ПАТ «Укргазвидобування» вказує на те, що на підставі укладеного між сторонами Договору №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 він надав ТОВ «Карпатигаз» послуги з видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу та газового конденсату у період з грудня 2016 року по березень 2017 року на загальну суму 52 954 385,92 грн., про що склав Акти приймання-передачі наданих послуг №12/16-1 від 31.12.2016, №12/16-2 від 31.12.2016, №12/16-3 від 31.12.2016, №01/17-1 від 31.01.2017, №01/17-2 від 31.01.2017, №01/17-3 від 31.01.2017, №02/17-1 від 28.02.2017, №02/17-2 від 28.02.2017, №02/17-3 від 28.02.2017, №03/17-1 від 31.03.2017, №03/17-2 від 31.03.2017 та №03/17-3 від 31.03.2017, які направив на адресу позивача за первісним позовом для підписання та оплати. Проте, позивач за первісним позовом належним чином взяті на себе договірні зобов'язання не виконав, надані послуги у встановлені строки не оплатив, у зв'язку з чим за ним утворилась заявлена до стягнення ПАТ «Укргазвидобування» заборгованість та виникли підстави для нарахування пені за період з 27.01.2017 по 12.06.2017 в сумі 2 860 019,44 грн. на підставі пункту 6.2. Договору, а також 3% річних в сумі 317 502,65 грн. за період з 27.01.2017 по 12.06.2017 та інфляційних втрат в сумі 807 459, 50 грн. за період з 27.01.2017 по 12.06.2017 на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2017 у справі №910/5917/17 первісні позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», як Оператору спільної діяльності за Договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», видобуті у грудні 2016 року, січні 2017 року, лютому 2017 року, березні 2017 року та квітні 2017 року 244 177,706 тис.м.куб. природного газу, 11 829,587 т газового конденсату, 890,439 тон нафти за актами приймання-передачі природного газу, газового конденсату, нафти.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» витрати по сплаті судового збору у розмірі 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. 00 коп.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач за первісним позовом не виконав зобов'язань, взятих на себе згідно з умовами Договору, а тому первісні позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належним чином та підлягають задоволенню.

Водночас, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції зазначив, що оскільки сторонами не підписувались Акти приймання-передачі вуглеводнів та Акти приймання-передачі наданих послуг, через що, зокрема, неможливо визначити передбачений умовами договору розмір попередньої оплати, станом на час розгляду справи у відповідача за первісним позовом не настало право вимоги виконання позивачем за первісним позовом зобов'язання з оплати наданих послуг, у зв'язку з чим зустрічні позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані у період з грудня 2016 року по березень 2017 року послуги в сумі 52 954 385, 92 грн. є передчасними та задоволенню не підлягають. Оскільки судом не встановлено порушення з боку позивача за первісним позовом взятих на себе зобов'язань щодо оплати наданих послуг у період з грудня 2016 по березень 2017 року суд також відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 2 860 019,44 грн., 3% річних в сумі 317 502,65 грн. та інфляційних втрат в сумі 807 459,50 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2017 у справі №910/5917/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічний позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач за первісним позовом посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми статті 538 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник наголошує, що у матеріалах справи наявні копії судових рішень, які набрали законної сили, у справах №910/8551/16 та №910/15529/16, якими встановлені факти систематичного невиконання позивачем за первісним позовом умов Договору №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011, у зв'язку з чим відповідач за первісним позовом правомірно скористався своїм правом на зупинення виконання зобов'язання за Договором №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 відповідно до частини 3 статті 538 Цивільного кодексу України.

Відповідач за первісним позовом стверджує, що за умовами Договору №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 надав ТОВ «Карпатигаз» рахунки-фактури для здійснення передоплати за січень-березень 2017 року та акти приймання-передачі наданих послуг за грудень 2016 року, січень-березень 2017 року, а відтак, у повному обсязі виконав свій обов'язок, передбачений вказаним договором, а саме: надав ТОВ «Карпатигаз» послуги та надіслав йому акти приймання-передачі наданих послуг і рахунки-фактури на оплату, а тому висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог є безпідставними.

Також, на думку скаржника, судом першої інстанції порушено норму частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України. В обґрунтування цього відповідач за первісним позовом наголошує на тому, що природний газ, газовий конденсат та нафта, які видобуваються в рамках Договору про спільну діяльність №3 від 10.06.2002 за Договором УГВ2949/06-11 є спільним майном учасників спільної діяльності за Договором про спільну діяльність №3 - ПАТ «Укргазвидобування», ТОВ «Карпатигаз» та Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ із визначенням часток згідно з пунктом 3.3. останнього.

У той же час, відповідно до первісної позовної заяви позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача за первісним позовом передати йому видобуті у грудні 2016 року, січні-квітні 2017 року природний газ, газовий конденсат та нафту, співвласниками яких є ПАТ Укргазвидобування» із часткою 49,99%, ТОВ «Карпатигаз» із часткою 0,01% та Компанія Місен Ентерпрайзіс АБ із часткою 50,00%. Разом із цим, оскільки відповідно до частини 1 статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а згідно з частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, рішення у справі №910/5917/17 може вплинути на права Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ як співвласника майна, передати яке вимагається у первісному позові.

Однак, всупереч наведеному вище, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом та не залучив як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Компанію Місен Ентерпрайзіс АБ, чим порушив норму частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 17.08.2017.

16.08.2017 позивач за первісним позовом подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Позивач за первісним позовом у відзиві зазначив, що у нього не виникло зобов'язання з оплати наданих відповідачем за первісним позовом послуг через відсутність підписаних Актів приймання-передачі вуглеводнів, на підставі яких сторони підписують акти приймання-передачі наданих послуг. Також, позивач за первісним позовом наголосив на відсутності жодних законних підстав для залучення компанії Місен Ентерпрайзіс АБ до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні, призначеному на 17.08.2017, заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що наразі Вищим господарським судом України здійснюється касаційний перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2016 у справі №910/21002/16, на які міститься посилання в оскарженому рішенні суду. Розгляд справи №910/21002/16 у касаційному господарському суді відкладено на 28.08.2017. З огляду на це, оскільки обставини, що встановлюються у справі №910/21002/16, мають значення для вирішення спору в даній справі, скаржник просив відкласти розгляд справи до прийняття Вищим господарським судом України відповідної постанови у справі №910/21002/16.

Представники позивача за первісним позовом проти задоволення вказаного клопотання заперечували.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, ухвалила відмовити у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Згідно норм частини 3 статті 105 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відтак, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2016 у справі №910/21002/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі №910/21002/16, набрало законної сили, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи до прийняття Вищим господарським судом України відповідної постанови у справі №910/21002/16.

Представники позивача за первісним позовом у судовому засіданні проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Представники відповідача за первісним позовом у судовому засіданні підтримували доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити та прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічний позов задовольнити.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

10.06.2002 між Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» було укладено Договір №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи (далі, Договір про спільну діяльність).

25.02.2011 між Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (учасник 1), Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (учасник 2) та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) (учасник 3) було укладено Додаткову угоду №4 до Договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи, відповідно до якої було вирішено залучити до спільної діяльності та включити до складу учасників договору компанію Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB).

Відповідно до пункту 2.1. Договору про спільну діяльність в редакції Додаткової угоди №4, учасники зобов'язуються спільно діяти без утворення юридичної особи для досягнення мети, а саме збільшення видобутку вуглеводнів на ліцензійних ділянках учасника 1 за рахунок підвищення ступеню вилучення, залучення до розробки недренованих або нових запасів, проведення робіт з поліпшення інфраструктури учасника 1, капітального ремонту та відновлення свердловин учасника 1, буріння нових свердловин, удосконалення процесів видобутку, підготовки, транспортування та поглиблення переробки вуглеводнів з метою отримання прибутку. Учасники домовились, що спільна діяльність може здійснювати будь-яку господарську діяльність, не заборонену законодавством України з метою отримання прибутку.

21.02.2014 між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (учасник 1), Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (учасник 2) та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) (учасник 3) було укладено Додаткову угоду №6 до договору №3 про спільну діяльність без створення юридичної особи, відповідно до якої по тексту договору найменування Дочірня компанія «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» замінено найменуванням Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування».

Судом встановлено, що відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 13.06.2016 №38, товариство створене внаслідок реорганізації Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» шляхом перетворення в акціонерне товариство та є правонаступником всіх її майнових та немайнових прав та обов'язків (копія статуту долучена до відзиву відповідача).

Дослідивши зміст укладеного договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до нього, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність.

Відповідно до статей 1130, 1131 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Матеріалами справи підтверджується, що 20.04.2011 між Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (виконавець, відповідач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (замовник, позивач), як оператором спільної діяльності за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, укладеним між Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», було укладено Договір №УГВ2949/06-11 на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату (далі, Договір №УГВ2949/06-11), відповідно до якого виконавець надає замовнику на відремонтованих, відновлених або нових свердловинах, які є об'єктами спільної діяльності за договором №3, послуги по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату замовника та передає замовнику обсяг товарного природного газу, нафти та газового конденсату у пункті поставки, визначеному пунктом 2.5. цього договору (пункт 1.1.1. Договору №УГВ2949/06-11).

Пунктом 1.1.2. Договору №УГВ2949/06-11 сторони погодили, що виконавець надає замовнику на родовищах, облаштованих компресорними станціями (установками), за рахунок спільної діяльності за Договором №3 послуги по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату замовника, видобутого за допомогою компресорних станцій (установок) та передає замовнику обсяг товарного природного газу та газового конденсату у пункті поставки, визначеному пунктом 2.5. цього договору.

Замовник зобов'язується оплатити виконавцю вартість наданих послуг згідно з пунктом 3.1. даного Договору (пункт 1.2. Договору №УГВ2949/06-11).

Як передбачено пунктом 3.1. Договору №УГВ2949/06-11 в редакції додаткової угоди №3 від 27.10.2015, вартість всіх видів послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню вуглеводнів визначена Протоколом узгодження договірної ціни, що є додатком №1 до додаткової угоди №3 від 27.10.2015, яка є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.1. Договору №УГВ2949/06-11 на виконавця покладено обов'язок якісно надавати послуги по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату Замовника.

Згідно з пунктом 2.5. Договору №УГВ2949/06-11 в редакції Додаткової угоди №1 до договору від 01.12.2011 визначено, що виконавець зобов'язаний передати замовнику вуглеводні у пункті поставки. За цим Договором пунктом поставки для газу є магістральний трубопровід, для нафти, видобутої на Яблунівському родовищі, - залізнична станція «Сенча», для газового конденсату, видобутого із Єфремівського ГКР - Єфремівська ПГРС, для Західно-Хрестищенського ГКР - Хрестищенські ГКС, а для інших рідких вуглеводнів є ТЦСК «Базилівщина» та (чи) залізнична станція «Мерчик». На об'єктах спільної діяльності за Договором № 3, УКПГ яких обладнані пунктами наливу, пунктом поставки є ці УКПГ.

Відповідно до пункту 4.1. Договору №УГВ2949/06-11 на підставі актів приймання-передачі вуглеводнів, які складаються сторонами на пунктах поставки вуглеводнів, виконавець складає та разом із замовником підписують акти приймання-передачі наданих послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, газового конденсату та нафти не пізніше п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним.

Згідно пункту 2.6. Договору №УГВ2949/06-11 замовник зобов'язується своєчасно проводити оплату послуг виконавця згідно з пунктом 4.2. даного Договору.

Оплата за послуги здійснюється шляхом передоплати у розмірі 25% від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць до 20 числа поточного місяця на підставі наданого оригіналу рахунку-фактури та сплати решти суми по факту надання послуг після підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг до 20 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг (пункт 4.2. Договору №УГВ2949/06-11 в редакції додаткової угоди №2 від 31.03.2015).

Пунктом 5.1. Договору №УГВ2949/06-11 передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та діє до припинення дії договору №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

27.10.2015 сторони уклали Додаткову угоду №3 до Договору, якою доповнили пункт 1.1. Договору підпунктом наступного змісту: пункт 1.1.3. Перелік та найменування послуг, що виконавець надає замовнику по даному Договору, наведений у Додатку № 1 до Додаткової угоди №3 від 27.10.2015, що є його невід'ємною частиною.

Крім того, вищевказаною Додатковою угодою сторони змінили пункт 3.1. Договору, включаючи підпункти 3.1.1.-3.1.4., та визначили, що вартість всіх видів послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню вуглеводнів визначена Протоколом узгодження договірної ціни, що є Додатком № 1 до Додаткової угоди № 3 від 27.10.2015, що є невід'ємною частиною Договору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 27.10.2016 сторонами було погоджено Протокол узгодження договірної ціни, який є додатком №1 до договору №УГВ2949/06-11, відповідно до якого вартість послуг з видобутку, збору, підготовки та транспортування природного газу (подача 1 тис. куб.м. газу) - 531,42 грн.; послуг з видобутку, збору, підготовки, транспортування та компремування природного газу, який безпосередньо після ДКС транспортується в магістральні газопроводи (подача 1 тис. м3 газу), - 793,50 грн.; послуг з видобутку, збору, підготовки та транспортування нафти та газового конденсату (подача 1 т. конденсату та нафти) - 1062,78грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору №УГВ2949/06-11 на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату від 20.04.2011, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, умовами Договору №УГВ2949/06-11 передбачено обов'язок відповідача надавати послуги з видобутку, збору, підготовки та транспортування природного газу, нафти та газового конденсату (акти приймання-передачі послуг) та передати позивачу газ, нафту та газовий конденсат (акти приймання-передачі вуглеводнів).

Матеріалами справи підтверджується, що листами відповідач за первісним позовом направляв позивачу за первісним позовом для підписання акти приймання-передачі наданих послуг за грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року та рахунки-фактури для здійснення передоплати послуг за відповідний місяць.

Одночасно, відповідач за первісним позовом повідомив, що оскільки позивач за первісним позовом систематично порушує умови Договору, ПАТ «Укргазвидобування» на підставі частини 3 статті 538 Цивільного кодексу України зупиняє фактичну передачу обсягів природного газу, газового конденсату та нафти до повного виконання позивачем умов Договорів.

Листами від 06.02.2017 №№06/02-2, 06/02-5, 06/02-6, 06-02/7, від 13.03.2017 № 13/03-8, 13/03-9, 13/03-10, 13/03-11, від 21.03.2017 №№ 21/03-3, № 22/03-2, від 23.03.2017 № 23/02-1, від 22.04.2017 №№ 22/04-2, 22/04-1, від 24.05.2017 № 24/05-2, від 25.05.2017 №№ 25/05-3, 25/05-2, 25/05-1 та від 30.05.2017 № 30/06-1 позивач повідомив відповідача про те, що акти приймання-передачі наданих послуг можуть бути складені та підписані Сторонами лише після підписання Сторонами актів приймання-передачі вуглеводнів, у зв'язку з чим позивач просив направити на його адресу підписані з боку відповідача акти приймання-передачі вуглеводнів. Проте, відповідачем означені акти надані не були.

Відповідно до вказаної відповідачем за первісним позовом в Актах приймання-передачі наданих послуг обсяг видобутих вуглеводнів складає: у грудні 2016 року - 50 365,956 тис.м.куб. природного газу, 2 519,643 т газового конденсату, 193,924 т нафти; у січні 2017 року 50 590,671 тис.м.куб. природного газу, 2 496,148 т газового конденсату, 179,595 т нафти, у лютому 2017 року 45 562,416 тис.м.куб. природного газу, 2 245,264 т газового конденсату, 98,365 т нафти, у березні 2017 року 50 796,236 тис.м.куб природного газу, 2 444,825 т газового конденсату, 163,317 т нафти, у квітні 2017 року 46 862,427 тис.м.куб. природного газу, 2 123,707 т газового конденсату, 255,238 т нафти.

Оскільки вищевказаний обсяг видобутих відповідачем за первісним позовом вуглеводнів у відповідності з умовами Договору позивачу за первісним позовом переданий не був, останній вирішив звернутись до суду з первісним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів та просив зобов'язати ПАТ «Укргазвидобування» передати ТОВ «Карпатигаз», як Оператору спільної діяльності за Договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, укладеному між ПАТ «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та ТОВ «Карпатигаз», видобуті в грудні 2016 року, січні 2017 року, лютому 2017 року, березні 2017 року та квітні 2017 року 224 177,706 тис.м.куб. природного газу, 11 829,587 тон газового конденсату, 890,439 тон нафти за актами приймання-передачі природного газу, газового конденсату, нафти.

ПАТ «Укргазвидобування», у свою чергу, заявило зустрічний позов про стягнення з ТОВ «Карпатигаз» заборгованості за надані у період з грудня 2016 року по березень 2017 року за Договором №УГВ2949/06-11 послуги у розмірі 52 954 385, 92 грн., а також пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення первісних позовних вимог з огляду на наступне.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, умовами Договору №УГВ2949/06-11 передбачено обов'язок відповідача надавати послуги з видобутку, збору, підготовки та транспортування природного газу, нафти та газового конденсату (акти приймання-передачі послуг) та передати позивачу газ, нафту та газовий конденсат (акти приймання-передачі вуглеводнів).

Згідно пункту 4.1. Договору №УГВ2949/06-11 на підставі Актів приймання-передачі вуглеводнів, які складаються сторонами на пунктах поставки вуглеводнів, виконавець складає та разом із замовником підписують Акти приймання-передачі наданих послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, газового конденсату та нафти не пізніше п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним.

Відповідно до пункту 4.2. Договору №УГВ2949/06-11 в редакції додаткової угоди №2 від 31.03.2015 оплата за послуги здійснюється шляхом передоплати у розмірі 25% від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць до 20 числа поточного місяця на підставі наданого оригіналу рахунку-фактури та сплати решти суми по факту надання послуг після підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг до 20 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг (пункт 4.2. Договору №УГВ2949/06-11 в редакції додаткової угоди №2 від 31.03.2015).

Оплата послуг, передбачених даним Договором, здійснюється грошовими коштами або, за згодою сторін, іншим способом, що не суперечить вимогам чинного законодавства України (пункт 4.3. Договору №УГВ2949/06-11).

Отже, наведені умови Договору №УГВ2949/06-11 дають підстави для висновку, що сторонами погоджено такий порядок надання послуг з видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату, відповідно до якого виконавець, який, власне, здійснює надання послуг, що є предметом договору, складає та передає замовнику для підписання акт приймання-передачі вуглеводнів, які є об'єктами видобутку, збору, підготовки та транспортування, після чого сторонами підписуються акти приймання-передачі наданих послуг з видобутку, збору, підготовки та транспортування.

Таким чином, разом з актами приймання-передачі послуг умовами Договору №УГВ2949/06-11 передбачено складання і актів приймання-передачі вуглеводнів.

Заперечуючи проти первісного позову, ПАТ «Укргазвидобування» зазначає, що не виконує своїх обов'язків за Договором про спільну діяльність від 10.06.2002, оскільки у провадженні господарських судів перебувають справи щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Карпатигаз» за договорами, укладеними останнім як оператором спільної діяльності, у зв'язку з чим відповідач за первісним позовом зупинив виконання Договору №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 зі свого боку.

При цьому, обґрунтовуючи обставини неналежного виконання позивачем своїх обов'язків за Договором про спільну діяльність, відповідач за первісним позовом посилався, зокрема, на: справу №910/21720/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сбербанк Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», Публічного акціонерного товариства «Укргазвидабування», компанії Місен Ентерпрайзис АБ (Misen Enterprises AB) про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», як оператора спільної діяльності між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзис АБ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» за Договором №3 про спільну діяльність без створення юридичної особи від 10 червня 2002 року в редакції Додаткової угоди № 4 від 25 лютого 2011 року передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сбербанк Лізинг Україна»: Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії «Солар Турбінс Інтернешнл Компані» США) Маrs 90, 2013 року випуску серійний номер: МС 13259; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії «Солар Турбінс Інтернешнл Компані» США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер: МС 13260; Турбінний компресорний агрегат (виробництва компанії «Солар Турбінс Інтернешнл Компані» США) Маrs 90, 2013 року випуску, серійний номер МС 13261, відповідно до умов Договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року №130814-01/КП та стягнення солідарно з відповідачів 352 987 637,88 грн. штрафу за несвоєчасну поставку товару; справу №910/765/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» та Місен Ентерпрайзес АБ (Misen enterprises АВ) про стягнення 346 858 443,35 грн., та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання недійсним договору поруки від 12.04.2013.

Таким чином, відповідач за первісним позовом підтвердив факт невиконання ним умов договору №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011, обґрунтовуючи це обставинами зупинення виконання договору на підставі статті 538 Цивільного кодексу України.

Окрім того, як вбачається із розпорядження Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» №240-р від 16.11.2016 «Щодо припинення передачі вуглеводнів», з метою захисту прав і інтересів товариства та запобігання завданню збитків товариству, зобов'язано призупинити передачу вуглеводнів Товариству з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» як оператору ДСД №3 від 10.06.2002, які видобуваються за договором про спільну діяльність №3 від 10.06.2002 та договором про надання послуг №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011, починаючи з жовтня 2016 року та відповідно не здійснювати підписання актів приймання-передачі зазначених вуглеводнів.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом статті 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Суд зазначає, що норми даної статті встановлюють право сторони зупинити виконання свого обов'язку у випадку невиконання іншою стороною свого обов'язку в межах єдиного зобов'язання, що передбачає зустрічне виконання (виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку).

З огляду на зазначене, посилання відповідача за первісними позовом на обставини неналежного виконання позивачем за первісними позовом умов Договору про спільну діяльність №3 як на підставу непідписання актів приймання-передачі вуглеводнів, складання яких передбачено Договором №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011, є необґрунтованим, оскільки зазначені договори є окремими (різними) правочинами, відтак, навіть у випадку доведення обставин неналежного виконання однією із сторін умов договору, це не може бути правомірною підставою невиконання другою стороною свого зобов'язання, встановленого умовами іншого правочину, оскільки права та обов'язки сторін за даними зобов'язаннями не є зустрічними.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» зверталось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» права на односторонню відмову від виконання договору на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 щодо передання Товариству з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», як оператору спільної діяльності за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», природного газу, газового конденсату та нафти.

За результатами розгляду вказаної позовної заяви рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2016 у справі №910/21002/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 та набрало законної сили, позов задоволено, визнано відсутнім у Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» право на односторонню відмову від виконання договору на надання послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, нафти та газового конденсату №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 щодо передання Товариству з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», як оператору спільної діяльності за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», природного газу, газового конденсату та нафти.

Приймаючи рішення у справі №910/21002/16 суди зазначили, що законом (зокрема, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України) не передбачено права на односторонню відмову від Договору №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 з причин, вказаних відповідачем, а саме, у зв'язку із неналежним виконанням ТОВ «Карпатигаз» умов Договору про спільну діяльність №3. Суди дійшли висновку, що відповідач в односторонньому порядку відмовляється від належного виконання умов Договору №УГВ2949/06-11, тим більше, що таке невиконання своїх обов'язків на майбутнє схвалено у розпорядженні №240-р від 16.11.2016, виданому Першим заступником Голови Правління - виконавчим директором відповідача О.М. Романюком.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт відсутності у ПАТ «Укргазвидобування» права на односторонню відмову від виконання Договору №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 є преюдиційним та не підлягає повторному доведенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом щодо неналежного виконання позивачем за первісним позовом взятих на себе зобов'язань з оплати наданих послуг з посиланням на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2016 у справі №910/8551/16, а також на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2017 у справі №910/15529/16, не приймаються судом до уваги, оскільки не спростовують вищезазначених висновків суду.

Крім того, ПАТ «Укргазвидобування» у справах №910/8551/16 та №910/15529/16 подавались позовні заяви про стягнення з ТОВ «Карпатигаз» пені та 3% річних за порушення строків оплати, а не про стягнення основної заборгованості за надані позивачу відповідачем послуги.

Враховуючи встановлені судом обставини, ПАТ «Укргазвидобування» незаконно та з порушенням умов Договору №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 не передає ТОВ «Карпатигаз» видобуті у грудні 2016 року, січні - квітні 2017 року вуглеводні та не надає підписані зі сторони відповідача за первісним позовом акти приймання-передачі цих вуглеводнів.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якими визначено, що держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим кодексом та іншими законами України. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Так, обраний позивачем за первісним позовом спосіб захисту шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі передбачений нормами Господарського кодексу України.

Таким чином, оскільки відповідач за первісним позовом не виконав зобов'язань, взятих на себе згідно з умовами Договору №УГВ2949/06-11, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення первісних позовних вимог про зобов'язання відповідача за первісним позовом передати ТОВ «Карпатигаз», як оператору спільної діяльності за Договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, укладеним між ПАТ «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та ТОВ «Карпатигаз», видобуті в грудні 2016 року, січні 2017 року, лютому 2017 року, березні 2017 року та квітні 2017 року 224 177, 706 тис.м.куб. природного газу, 11 829, 587 тон газового конденсату, 890,439 тон нафти за актами приймання-передачі природного газу, газового конденсату, нафти.

При цьому, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про передчасність вимог зустрічної позовної заяви та відмовляє відповідачу у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 52 954 385, 92 грн., пені в сумі 2 860 019,44 грн., компенсаційної плати у розмірі 3% річних в сумі 317 502,65 грн., інфляційних втрат у розмірі 807 459, 50 грн. із наступних підстав.

ПАТ «Укргазвидобування» у зустрічній позовній заяві стверджує, що на виконання умов Договору №УГВ2949/06-11 він надав позивачу за первісним позовом послуги з видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу у грудні 2016 року у кількості 20 939,840 тис.м.куб. на суму 12 333 804,61 грн., у січні 2017 року у кількості 21 435,750 тис.м.куб. на суму 12 535 394,56 грн., у лютому 2017 року у кількості 19 219,765 тис.м.куб. на суму 11 210 639,38 грн., у березні 2017 року 23 529,882 тис.м.куб. природного газу на суму 13 596 792,49 грн., а також послуги з видобутку, збору, підготовці та транспортуванню газового конденсату у грудні 2016 року у кількості 734, 399 тон на суму 780 504,57 грн., у січні 2017 року у кількості 763,349 тон на суму 811 272, 05 грн., у лютому 2017 року у кількості 680,201 тон на суму 722 904, 03 грн., у березні 2017 року на суму 963 074, 23 грн.

Як уже зазначалося, за результатами надання послуг відповідачем за первісним позовом складені Акти приймання-передачі наданих послуг № 12/16-1 від 31.12.2016, № 12/16-2 від 31.12.2016, № 12/16-3 від 31.12.2016, № 01/17-1 від 31.01.2017, № 01/17-2 від 31.01.2017, № 01/17-3 від 31.01.2017, № 02/17-1,№ 02/17-2 та № 02/17-3 від 28.02.2017, № 03/17-1, № 03/17-2 та № 03/17-3 від 31.03.2017, які направлено на адресу позивача за первісним позовом для підписання та оплати. Проте, позивач за первісним позовом належним чином взяті на себе договірні зобов'язання не виконав, надані послуги у встановлені строки не оплатив, акти приймання-передачі наданих послуг не підписав.

Відповідач за первісним позовом вказує, що враховуючи умови пункту 4.2. Договору та згідно приписів частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України позивач за первісним позовом повинен був здійснити попередню оплату за послуги, надані у січні 2017 року, не пізніше 26.01.2017; здійснити попередню оплату за послуги, надані у лютому 2017 року, не пізніше 23.02.2017 року; здійснити повну оплату послуг, наданих у грудні 2016 року, не пізніше 26.01.2017; здійснити повну оплату послуг, наданих у січні 2017 року, не пізніше 23.02.2017 року; здійснити повну оплату послуг, наданих у лютому 2017 року, не пізніше 21.03.2017 року; здійснити попередню оплату за послуги, надані у березі 2017 року не пізніше 21.03.2017; здійснити повну оплату послуг, наданих у березі 2017 року не пізніше 19.04.2017.

Так, як уже зазначалося судом вище, відповідно до пункту 4.1. Договору №УГВ2949/06-11 на підставі Актів приймання-передачі вуглеводнів, які складаються сторонами на пунктах поставки вуглеводнів, виконавець складає та разом із замовником підписують Акти приймання-передачі наданих послуг по видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу, газового конденсату та нафти не пізніше п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним.

Оплата за послуги здійснюється шляхом передоплати у розмірі 25% від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць до 20 числа поточного місяця на підставі наданого оригіналу рахунку-фактури та сплати решти суми по факту надання послуг після підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг до 20 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг. Оплата послуг, передбачених даним Договором, здійснюється грошовими коштами або, за згодою сторін, іншим способом, що не суперечить вимогам чинного законодавства України (пункти 4.2., 4.3. Договору №УГВ2949/06-11).

Виходячи із вищевказаних умов Договору №УГВ2949/06-11, після закінчення звітного місяця сторонами повинні бути складені та підписані акти приймання-передачі вуглеводнів, на підставі яких сторони складають та підписують акти наданих послуг, які сплачуються позивачем за первісним позовом по факту наданих послуг після підписання відповідних актів приймання-передачі наданих послуг.

Під час розгляду справи судом встановлено, що направлені відповідачем за первісним позовом Акти приймання-передачі наданих послуг з боку позивача за первісним позовом не підписані.

При цьому, суд зазначає, що згідно з пунктом 4.2. Договору сплата передоплати здійснюється у розмірі 25% від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць, тобто в січні 2017 року позивач повинен був оплатити 25% передоплати від вартості послуг, наданих за грудень 2016 року, в лютому 2017 року - 25% від вартості послуг, наданих за січень 2017 року, в березні 2017 року - 25% від вартості послуг, наданих за лютий 2017 року.

Проте, оскільки сторонами не підписувались Акти приймання-передачі вуглеводнів та Акти приймання-передачі наданих послуг, через що, зокрема, неможливо визначити передбачений умовами Договору №УГВ2949/06-11 розмір попередньої оплати, колегія суддів вважає, що станом на час розгляду справи у відповідача за первісним позовом не настало право вимоги виконання позивачем за первісним позовом зобов'язання з оплати наданих послуг, у зв'язку з чим зустрічні позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані у період з грудня 2016 року по березень 2017 року послуги в сумі 52 954 385,92 грн. є передчасними та правомірно не задоволені судом першої інстанції.

Враховуючи зазначене, як наслідок, судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 2 860 019,44 грн., 3% річних в сумі 317 502, 65 грн. та інфляційних втрат в сумі 807 459, 50 грн., оскільки судом не встановлено порушення з боку позивача за первісним позовом взятих на себе зобов'язань щодо оплати наданих послуг у період з грудня 2016 року по березень 2017 року, а тому відсутні підстави для застосування до ТОВ «Карпатигаз» передбаченої пунктом 6.2. Договору №УГВ2949/06-11 та статтею 625 Цивільного кодексу України відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

З приводу посилань скаржника на порушення судом першої інстанції норм частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України та не залучення до участі у справі Компанії Місен Ентерпрайзіс АБ як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.1. Договору про спільну діяльність в редакції Додаткової угоди №4, учасники зобов'язуються спільно діяти без утворення юридичної особи для досягнення мети, а саме збільшення видобутку вуглеводнів на ліцензійних ділянках учасника 1 за рахунок підвищення ступеню вилучення, залучення до розробки недренованих або нових запасів, проведення робіт з поліпшення інфраструктури учасника 1, капітального ремонту та відновлення свердловин учасника 1, буріння нових свердловин, удосконалення процесів видобутку, підготовки, транспортування та поглиблення переробки вуглеводнів з метою отримання прибутку. Учасники домовились, що спільна діяльність може здійснювати будь-яку господарську діяльність, не заборонену законодавством України з метою отримання прибутку.

За змістом пунктів 6.2.7., 6.2.8. Договору про спільну діяльність в редакції Додаткової угоди №4, учасник 2 (ТОВ «Карпатигаз») зобов'язується здійснювати поточне керівництво спільною діяльністю та представництво перед третіми особами від імені учасників в межах спільної діяльності; укладати від імені спільної діяльності угоди на реалізацію вуглеводнів, видобутих в результаті спільної діяльності за цінами, попередньо затвердженими рішенням Комітету з Управління.

Умовами пункту 7.9. Договору про спільну діяльність в редакції Додаткової угоди №4 передбачено, що поточне керівництво спільною діяльністю, ведення окремого бухгалтерського обліку та представництво інтересів учасників за цим договором перед третіми особами в межах спільної діяльності доручається оператору, функції якого покладені на учасника 2 (позивач за первісним позовом, ТОВ «Карпатигаз»).

За змістом статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За таких обставин, саме ТОВ «Карпатигаз» є особою, уповноваженою Учасниками спільної діяльності представляти інтереси Спільної діяльності та вчиняти дії від імені Спільної діяльності у взаємовідносинах з будь-якими державними органами і органами місцевого самоврядування, банками, нотаріальними конторами, органами, підприємствами, установами та організаціями в Україні і поза її межами (державними і приватними), фізичними особами, а також у податкових, правоохоронних і судових органах України і інших держав з питань, що стосуються Спільної діяльності, діяти у зазначених взаємовідносинах виключно на підставі вказаного Договору без надання Учасниками відповідних окремих довіреностей згідно з частиною 2 статті 1135 Цивільного кодексу України.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності обгрунтованих підстав для залучення до участі у справі компанії Місен Ентерпрайзіс АБ (Misen Enterprises AB) як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2017 у справі №910/5917/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2017 у справі №910/5917/17 залишити без змін.

Матеріали справи №910/5917/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх