ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

31.08.2017 р. Справа № 907/592/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренесанс", м. Ужгород

про стягнення 8 267 грн. 70 коп., в тому числі 7 413 грн. 34 коп. заборгованості за поставлений газ, 558 грн. 74 коп. пені, 229 грн. 81 коп. інфляційних нарахувань та 65 грн. 81 коп. трьох процентів річних (з врахуванням заяви в порядку ст. 22 ГПК України про зменшення розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача ОСОБА_2, довіреність № Др-33-1216 від 26.12.2016 року

Відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", м. Ужгород заявлено позов до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренесанс", м. Ужгород про стягнення 8 425 грн. 82 коп., в тому числі 7 413 грн. 34 коп. заборгованості за поставлений газ, 381 грн. 63 коп. пені, 564 грн. 43 коп. інфляційних нарахувань та 66 грн. 42 коп. трьох процентів річних. Заявою б/н від 17.08.2017 року представник позивача зменшив розмір заявлених позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача суму 8 267 грн. 70 коп., в тому числі 7 413 грн. 34 коп. заборгованості за поставлений газ, 558 грн. 74 коп. пені, 229 грн. 81 коп. інфляційних нарахувань та 65 грн. 81 коп. трьох процентів річних.

Представник позивача просить суд задоволити позов в повному обсязі з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, стверджує, що відповідач своєчасно не виконав умови Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114103MSPXDP016 від 04.01.2016 року, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 7 413 грн. 34 коп. по оплаті за природний газ. Крім того, за порушення термінів оплати отриманого відповідачем природного газу позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 558 грн. 74 коп. (п. 6.2.1. договору), інфляційні нарахування в розмірі 229 грн. 81 коп. та три проценти річних в розмірі 65 грн. 81 коп. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (ухвала суду про порушення провадження у справі від 02.08.2017 року та ухвала суду про відкладення розгляду справи від 17.08.2017 року надіслані на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та підтверджену відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, поштові повідомлення про вручення ухвал долучені до матеріалів справи), у судові засідання 17.08.2017 року та 31.08.2017 року явку уповноваженого представника не забезпечив, витребувані ухвалами суду документи не подав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Згідно п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18 (із наступними змінами та доповненнями), в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18 (із наступними змінами та доповненнями) у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї із сторін, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню, а тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,

суд встановив:

04 січня 2016 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Закарпатгаз Збут (Постачальником) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренесанс" (Споживачем) був укладений Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114103MSPXDP016 (надалі Договір). Згідно умов даного договору Постачальник (позивач у справі) взяв на себе зобовязання передати у власність Споживачу (відповідачу у справі) у 2016 році природний газ, а Споживач (відповідач) взяв на себе зобовязання прийняти та оплачувати вартість газу у розмірах, строки та порядку, передбачених Договором. Річний плановий обсяг постачання газу до 3,380 тис. куб.м., в тому числі 0,700 тис. куб.м. у січні місяці 2016 року, 0,680 тис. куб.м. у лютому 2016 року, 0,300 тис. куб.м. у березні 2016 року, 0,300 тис. куб.м. у жовтні 2016 року, 0,700 тис. куб.м. у листопаді 2016 року, 0,700 тис. куб.м. у грудні 2016 року. Добові планові обсяги постачання газу визначаються шляхом ділення місячного планового обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця. Передача газу за Договором здійснюється на межах балансової належності обєктів Споживача (відповідача) відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (розділ 1 Договору).

Відповідно до розділу 2 Договору сторони встановили, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (п. 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених у заяві-приєднання до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ. Визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку: - за підсумками розрахункового періоду Споживач (відповідач) до 5-го числа місяця наступного за розрахунковим, зобовязаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем відповідно до вимог Кодексу ГРМ; - на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акту приймання передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника; - Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу; - у випадку відмови від підписання акту приймання передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку на підставі даних Оператора ГРМ; - у випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10-го числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п. 2.9. Договору).

Розділ 3 Договору встановлює умови щодо ціни постачання природного газу, зокрема, передбачає, що розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між сторонами; ціна газу становить 6 490 грн. 30 коп. за 1 000 куб.м. та 1 298 грн. 06 коп. ПДВ. Ціна, встановлена Договором може змінюватися протягом дії Договору, а саме, зміна ціни узгоджується сторонами шляхом підписання додаткової угоди до Договору. Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві та складає на день його укладення 26 324 грн. 66 коп. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу.

Порядок та строки розрахунків сторонами погоджені у розділі 4 Договору, який передбачає, що розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць з 07:00 години першого дня місяця до 07:00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата за газ здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку: - 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25-го числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці; - у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів у пятиденний строк після збільшення обсягів; - остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Договір укладено строком дії з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. За умовами пункту 11.2. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Сторони мають внести зміни до Договору щодо запланованих обсягів постачання газу на продовжений строк.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов укладеного сторонами Договору у березні 2017 року Постачальником було поставлено Споживачеві 2,105 тис. куб.м. природного газу на загальну суму 20 743 грн. 58 коп., що підтверджується двостороннім актом приймання передачі природного газу № ЗЗК00010559 від 31.03.2017 року.

Вартість поставленого газу за даним договором Споживач (відповідач) оплатив частково, у сумі 13 330 грн. 24 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями банківських виписок по рахунку позивача та додатковими поясненнями представника позивача. Решта вартості поставленого газу Споживачем не оплачена, з огляду на що у відповідача виникла заборгованість перед Позивачем у сумі 7 413 грн. 34 коп.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за Договором в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого природного газу стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми 7 413 грн. 34 коп. заборгованості в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново господарськими визнаються цивільно правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено вільне укладення договору сторонами, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобовязання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь суми 7 413 грн. 34 коп. заборгованості за поставлений природний газ згідно Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114103MSPXDP016 від 04.01.2016 року.

На підставі та в порядку п. 6.2.1. Договору позивач просить стягнути з відповідача суму 558 грн. 74 коп. пені.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. ст. 230 232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2.1. Договору встановлено, що у разі порушення строків оплати, визначених умовами Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пені, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов'язання нарахована пеня в розмірі 558 грн. 74 коп.

Перевіривши розрахунок пені у межах заявленого періоду з 11.04.2017 року по 26.05.2017 року, суд зазначає, що пеня в розмірі 558 грн. 74 коп. підлягає стягненню з відповідача повністю.

Разом з тим, за прострочку відповідачем оплати вартості поставленого природного газу позивач, посилаючись на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача суму 229 грн. 81 коп. інфляційних нарахувань та 65 грн. 81 коп. трьох процентів річних.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Нарахування інфляційних втрат у відповідності до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань здійснюється окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Проаналізувавши здійснені позивачем розрахунки заявлених до стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у сумі 229 грн. 81 коп. за період з травня 2017 року по липень 2017 року та 65 грн. 81 коп. трьох процентів річних за період з 11.04.2017 року по 26.05.2017 року, суд приходить до висновку, що такі здійснені правомірно та з врахуванням вищевказаного порядку нарахування, а тому суми 229 грн. 81 коп. інфляційних нарахувань та 65 грн. 81 коп. трьох процентів річних підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 7 413 грн. 34 коп. заборгованості по оплаті за природний газ, 558 грн. 74 коп. пені, 229 грн. 81 коп. інфляційних нарахувань та 65 грн. 81 коп. трьох процентів річних документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених позивачем, суду не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 600 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ренесанс", м. Ужгород, вул. Швабська, 11 () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Закарпатгаз Збут, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2 () суму 8 267 (Вісім тисяч двісті шістдесят сім гривень) грн. 70 коп., в тому числі 7 413 (Сім тисяч чотириста тринадцять гривень) грн. 34 коп. заборгованості за поставлений газ, 558 (Пятсот пятдесят вісім гривень) грн. 74 коп. пені, 229 (Двісті двадцять девять гривень) грн. 81 коп. інфляційних нарахувань та 65 (Шістдесят пять гривень) грн. 81 коп. трьох процентів річних, а також суму 1 600 (Одна тисяча шістсот гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.09.2017 року

Суддя Пригара Л.І.