РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017Справа №910/4417/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Українська торгівельна мережа"

третя особа 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільний альянс "Партнер-Авто"

третя особа 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Державна служба України з надзвичайних ситуацій

третя особа 3 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві

третя особа 4 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Державна організація (установа, заклад) Лівобережне об'єднання управління Пенсійного Фонду України в м. Києві

третя особа 5 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві

третя особа 6 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт Брок"

про визнання договору недійсним

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Мирутенко М.М. (арбітражний керуючий)

від відповідача: Ведмеденко О.О. (довіреність)

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: Лябах О.О. (довіреність)

від третьої особи 3: не з'явився

від третьої особи 4: не з'явився

від третьої особи 5: не з'явився

від третьої особи 6: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Українська торгівельна мережа" (відповідач) про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів від 29.03.2010 № 57/9-10Б укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Українська торгівельна мережа".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір купівлі-продажу цінних паперів №57/9-10Б не спрямований на реальне настання правових наслідків та є фіктивним, у зв'язку з чим позивач заявляє про його недійсність.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2017 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Українська торгівельна мережа" про визнання договору недійсним повернуто без розгляду.

05.04.2017 через відділ діловодства суду надійшла апеляційна скарга від ТОВ "Північспецбудмонтаж" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.2017 про повернення позовної заяви.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/4417/17 від 16.05.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж" на ухвалу Господарського суду міста Києва № 910/4417/17 від 22.03.2017 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва № 910/4417/17 від 22.03.2017 скасовано.

Матеріали справи 910/4417/17 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 02.06.2017 порушено провадження у справі № 910/4417/17 та призначено її до розгляду на 22.06.2017.

22.06.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

22.06.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли: відзив на позовну заяву, заява про застосування строків позовної давності, клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що невиконання правочину сторонами не свідчить про його недійсність. Спірний договір купівлі-продажу цінних паперів був укладений 29.03.2017, а тому відповідач не міг знати, що у 2012 році буде встановлено, що акції ВАТ «Київський завод високоякісної цегли» створене штучним шляхом. Також відповідач зазначив, що посилання позивача на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2016 у справі № 753/18672/15-к та на висновок судово-економічної експертизи КНДІСЕ від 18.09.2015 № 9413/15-14 є необґрунтованим, оскільки обвинувальний вирок відносно директора ТОВ "Північспецбудмонтаж" відсутній, а провадження відносно нього закрито. Крім того, за повідомленням ПАТ «Юбіпартнер» (колишній ПАТ «Український Бізнес Партнер», акції в кількості 4290 шт. (1,76% статутного капіталу) належать ТОВ "Північспецбудмонтаж".

22.06.2017 через відділ діловодства суду від Державної служби України з надзвичайних ситуацій надійшло клопотання про залучення її до участі у справі як третьої особи.

В судове засідання 22.06.2017 з'явились представники позивача, відповідача, ТОВ "Автомобільний альянс "Партнер-Авто", Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Присутній у судовому засіданні 22.06.2017 представник позивача підтримав викладене у позові клопотання про залучення третіх осіб, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача не заперечив проти залучення вказаних позивачем третіх осіб, а також підтримав подане ним через відділ діловодства суду клопотання про залучення третьої особи, просив суд його задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 22.06.2017 залучено до участі у справі № 910/4417/17 третіх осіб 1-5 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобільний альянс "Партнер-Авто", Державну службу України з надзвичайних ситуацій, Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, Державну організацію (установа, заклад) Лівобережне об'єднання управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третю особу 6 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт Брок" та відкладено розгляд справи на 25.07.2017.

19.07.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, у яких відповідач зазначив, що на виконання умов спірного договору між сторонами підписаний акт приймання-передачі.

21.07.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

25.07.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання 25.07.2017 представники відповідача, третіх осіб 1,3,4,5,6 не з'явились, витребуваних судом пояснень не надали, про причини неявки суд не повідомили.

Присутні у судовому засіданні 25.07.2017 представники позивача та третьої особи 2 надали суду пояснення щодо обставин справи та подали клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/4417/17 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 15.08.2017.

09.08.2017 від позивача надійшли клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності та захист порушених прав позивача, а також надійшли письмові пояснення на відзив відповідача.

11.08.2017 від третьої особи 2 надійшли письмові пояснення на відзив відповідача.

У судовому засіданні 15.08.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог, надав пояснення стосовно своїх заперечень.

Представник третьої особи 2 надав суду пояснення по справі.

Представники третіх осіб 1, 3-6 у судове засідання 15.08.2017 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 15.08.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.03.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Українська торгівельна мережа" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж" (далі - покупець) укладено договір № 57/9-10Б купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити наступні цінні папери:

- 1.1.1 - вид ЦП акції прості іменні; найменування емітента ВАТ «Київський завод високоякісної цегли»; код ЄДРПОУ емітента 36428997; форма випуску та існування ЦП бездокументарна; номінальна вартість 0,25 грн.; код ISIN UA; кількість ЦП 1175433 шт.; загальна номінальна вартість 293858,25 грн.; загальна вартість ЦП 5877165,00 грн.;

- 1.1.2 - вид ЦП акції прості іменні; найменування емітента Публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Партнер»; код ЄДРПОУ емітента 36677299; форма випуску та існування ЦП бездокументарна; номінальна вартість 100,00грн.; код ISIN UA; кількість ЦП 4290 шт.; загальна номінальна вартість 429000,00 грн.; загальна вартість ЦП 17502200,00 грн.

Згідно з п. 1.2 договору, загальна вартість ЦП, що зазначені в п. 1.1 договору складає 23 380 365,00 грн.

Пунктом 2.1 договору визначено, що розрахунок за цим договором здійснюється між покупцем та продавцем шляхом перерахування покупцем на розрахунковий рахунок продавця загальної суми договору до 31.03.2010 р. включно. За згодою сторін можлива інша форма розрахунків, що зазначена в п. 1.2, що повинно бути передбачено додатковою угодою до даного договору.

Згідно з п. 3.1 договору, покупець та продавець самостійно здійснюють переоформлення прав власності на ЦП за цим договором.

Продавець зобов'язаний до 31.03.2010 включно надати розпорядження на переказ ЦП з рахунку №004532, найменування зберігача: ТОВ «ФК «Ініціатива» (рахунок зберігача в депозитарній системі 1153), на рахунок у ЦП №004518, найменування зберігача: ТОВ «ФК «Ініціатива» (рахунок зберігача в депозитарній системі 1153), який належить покупцю (п. 3.2 договору).

Положеннями п. 3.3 Договору встановлено, що документом, що підтверджує факт здійснення переходу прав власності на ЦП на ім'я покупця є виписка з рахунку в ЦП.

29.03.2010 між позивачем та відповідачем підписано Акт прийому-передачі до Договору купівлі-продажу цінних паперів № 57/9-10Б, згідно з яким продавець передав, а покупець прийняв цінні папери, зазначені в п. 1.1 договору.

Обґрунтовуючи позові вимоги, позивач зазначає, що спірний договір купівлі-продажу цінних паперів є фіктивними та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому має бути визнаний судом недійсним.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з підпунктом 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Спірний правочин, який оскаржується позивачем, за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу цінних паперів.

За змістом ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Разом з тим, частиною 4 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідач зазначає, що на виконання умов спірного договору між сторонами складено Акт приймання-передачі цінних паперів, а відповідача визнано кредитором на суму 23 380 365,00 грн. у справі № 44/497-б про банкротство позивача.

В той же час, як зазначено судом вище, відповідно до п. 3.2 спірного договору, продавець зобов'язаний до 31.03.2010 включно надати розпорядження на переказ ЦП з рахунку №004532, найменування зберігача: ТОВ «ФК «Ініціатива» (рахунок зберігача в депозитарній системі 1153), на рахунок у ЦП №004518, найменування зберігача: ТОВ «ФК «Ініціатива» (рахунок зберігача в депозитарній системі 1153), який належить покупцю.

Відповідно до ст. 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Згідно з ч. 1 ст. 194 Цивільного кодексу України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Господарського кодексу України цінні папери є особливим видом майна суб'єктів господарювання.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» (чинного, на момент укладення спірного договору) підтвердженням права власності на цінні папери є сертифікат, а в разі знерухомлення цінних паперів чи їх емісії в бездокументарній формі - виписка з рахунку у цінних паперах, яку зберігач зобов'язаний надавати власнику цінних паперів.

Таким чином, продавцем за договором купівлі-продажу цінних паперів може виступати особа-власник таких цінних паперів, право власності якої має бути підтверджене випискою з рахунку в цінних паперах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 25.4.2017 у справі № 910/13469/16.

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували те, що станом на 29.03.2010 (на дату укладення спірного договору) відповідач, як продавець, був власником цінних паперів: вид ЦП акції прості іменні; найменування емітента ВАТ «Київський завод високоякісної цегли»; код ЄДРПОУ емітента 36428997; форма випуску та існування ЦП бездокументарна; номінальна вартість 0,25 грн.; код ISIN UA; кількість ЦП 1175433 шт.; вид ЦП акції прості іменні; найменування емітента Публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Партнер»; код ЄДРПОУ емітента 36677299; форма випуску та існування ЦП бездокументарна; номінальна вартість 100,00грн.; код ISIN UA; кількість ЦП 4290 шт.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спірний договір суперечить законодавству України, зокрема статті ст. 658 Цивільного кодексу України, оскільки на момент укладення спірного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Українська торгівельна мережа" не було власником цінних паперів, що є предметом договору.

Крім того, слід зазначити, що за умовами договору, продавець зобов'язаний до 31.03.2010 включно надати розпорядження на переказ ЦП з рахунку №004532, найменування зберігача: ТОВ «ФК «Ініціатива» (рахунок зберігача в депозитарній системі 1153), на рахунок у ЦП №004518, найменування зберігача: ТОВ «ФК «Ініціатива», а документом, що підтверджує факт здійснення переходу прав власності на ЦП на ім'я покупця є виписка з рахунку в ЦП.

Згідно статті 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається недійсним внаслідок того, що він не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, вказаних в частині 5 статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін, яка не спрямована на виникнення, зміну чи припинення цивільних прав і обов"язків, не відповідає зовнішньому її прояву.

У пункті 3.11. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 № 11, господарським судам роз'яснено, що фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту зарахування на особистий рахунок покупця - ТОВ «Північспецбудмонтаж» цінних паперів в кількості 1175433 шт., емітентом яких є ВАТ «Київський завод високоякісної цегли» та у кількості 4290 шт. емітентом яких є ПАТ «Український бізнес Партнер».

Акт прийому-передачі цінних паперів від 29.03.2010, підписаний сторонами, не доводить наявності у сторін оспорюваного договору намірів настання реальних наслідків в результаті його укладення.

При цьому, суд відхиляє твердження відповідача про те, що відповідно до повідомлення ПАТ «Юбіпартнер» акції в кількості 4290 шт. належать позивачу, оскільки у даному випадку належним та допустимим доказом наявності права власності позивача на акції в кількості 4290 шт. є виписки з рахунку в цінних паперах, однак сторонами спору такої виписки суду не надано.

Більше того, як вбачається з умов спірного договору номінальна вартість акцій ПАТ «Український бізнес Партенр» становить 429 000,00 грн., в той же час позивач придбав дані акції за ціною 17 503 200,00 грн., що у 40 разів є більшою їх номінальної вартості.

Судом також враховано, що на підставі постанови старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 26.05.2015 про призначення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000049, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз була проведена експертиза, за наслідками якої складено висновок №9413/15-45 від 18.09.2015.

Вказаним висновком було встановлено, що за результатами проведеного аналізу, показники фінансового-економічного стану підприємства ТОВ "Північспецбудмонтаж" за період з 01.01.2008 по 30.06.2010 мають ознаки доведення до банкрутства, наведені в п. 3.2 "Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховуванням банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства", затверджені наказом Міністерства економіки України №14 від 19.01.2006.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.08.2010 порушено провадження у справі №44/497-б про банкрутство ТОВ «Північспецбудмонтаж».

Ухвалою від 27.12.2010 р. у справі №44/497-б визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Українська торгівельна мережа" на суму 23 380 365,00 грн. на підставі спірного договору купівлі-продажу цінних паперів 57/9-10Б від 29.03.2010.

З урахуванням встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що укладаючи спірний договір купівлі-продажу цінних паперів № 57/9-10Б від 29.03.2010 сторони не мали наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином, а мали на меті створення штучної заборгованості позивача, що призведе до банкрутства підприємства, таким чином договір є фіктивний, а тому наявні підстави для визнання спірного договору недійсними згідно вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України.

В той же час, під час розряду справи, відповідачем 22.06.2017 подано заяву про застосування строків позовної давності до вимог про визнання недійсним договору № 57/9-10Б від 29.03.2010.

Згідно із статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3 та 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Частиною 5 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В пункті 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснено, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Позивачем подано клопотання про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності. В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на те, що на час укладання спірного договору за період до 20.04.2016, на посаді керівника ТОВ "Північспецбудмонтаж" перебувала одна і та сама особа - ОСОБА_4, проте за висновком судово-економічної експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження №0000049, за період з 01.01.2008 по 30.06.2010 було встановлено, що показники фінансового-економічного стану підприємства ТОВ "Північспецбудмонтаж" мають ознаки доведення до банкрутства. Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2016 у справі №44/497-б відсторонено ОСОБА_4 від виконання обов'язків керівника ТОВ «Північспецбудмонтаж», виконання вказаних обов'язків покладено на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Мирутенка М.М. Вищезазначені обставини і стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

За висновками суду, наведені позивачем обставини підтверджуються матеріалами справи та відповідають дійсним обставинам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що до 20.04.2016 інтереси боржника у справі №44/497-б представляла одна і та сама особа, яка від імені ТОВ «Північспецбудмонтаж» підписала оспорюваний Договір, та яку було відсторонено від виконання обов'язків керівника, в тому числі, у зв'язку з укладенням ОСОБА_4 на завідомо невигідних для даної юридичної особи умовах спірного договору.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання поважними причини пропуску строку позовної давності, у зв'язку із чим порушене право позивача підлягає захисту.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів від 29.03.2010 № 57/9-10Б.

Судовий збір за розгляд позову відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів від 29.03.2010 № 57/9-10Б, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж" (0288, м. Київ, вул. Борова, буд. 14, літ. А, код 32660138) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Українська торгівельна мережа" (04050, м. Київ, вул. Василя Дончука, буд. 7, приміщення 5, код 36799597).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Українська торгівельна мережа" (04050, м. Київ, вул. Василя Дончука, буд. 7, приміщення 5, код 36799597) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж" (0288, м. Київ, вул. Борова, буд. 14, літ. А, код 32660138) 1600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 22.08.2017.

Суддя С.О. Турчин