ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Справа № 911/1967/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП

Приватного підприємства АНДРІЇВКА

про стягнення 961,66 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.06.2016 року);

від відповідача1: не зявився;

від відповідача2: не зявився.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП та Приватного підприємства АНДРІЇВКА про солідарне стягнення з відповідачів 961,66 грн. з яких 154,42 грн. пені, 341,18 грн. штрафу, 305,74 грн. 30% річних, 160,32 грн. інфляційних, які виникли у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами грошового зобов'язання за Договором № 07/04-Х-9 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.04.2009 року, з урахуванням угоди № НЮК-50-ТА про заміну кредитора у зобовязанні від 26.01.2011 року, угоди № 210/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні від 02.07.2012 року та договору поруки № 07-04-2014-210 від 07.04.2014 року, яке встановлено рішенням Господарського суду Харківської області від 11.05.2010 року у справі № 55/23-10.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.06.2017 року порушено провадження у справі № 911/1967/17 та призначено справу до розгляду на 26.07.2017 року.

В судове засідання 26.07.2017 року представники відповідачів не зявилися, відповідачі вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 29.06.2017 року не виконали, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, у звязку з чим розгляд справи відкладався до 14.08.2017 року.

27.07.2017 року позивачем в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву про збільшення позовних вимог, якою останній просить суд стягнути солідарно з відповідачів 9661,66 грн. з яких 1054,42 грн. пені, 5341,18 грн. штрафу, 1505,74 грн. 30 % річних, 1760,32 грн. інфляційних та 1000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

В судовому засіданні 14.08.2017 року позивач позовні вимоги (уточнені) підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання 14.08.2017 року не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали.

Оскільки, про поважні причини неявки в судове засідання відповідачів суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представників відповідачів, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд

встановив:

07.04.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Тридента Агро (далі Продавець, ТОВ Тридента Агро) та Приватним підприємством Андріївка (далі Покупець, відповідач2, ПП Андріївка) було укладено Договір № 07/04-Х-9 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу (далі Договір купівлі-продажу), у відповідності до умов якого ТОВ Тридента Агро зобовязалося передати товар, а ПП Андріївка, в свою чергу, прийняти та оплатити його.

Пунктом 5.3 Договору купівлі-продажу Сторони передбачили порядок розрахунків, який здійснюється Покупцем наступним чином: 30% від вартості товару оплачується протягом 3-х робочих днів з моменту підписання даного договору; 70% від вартості - в строк до 01.11.2009 року.

На виконання умов Договору купівлі-продажу та додатків до нього ТОВ Тридента Агро було поставлено ПП Андріївка товар на загальну суму 139707,65 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-ХР00033 від 07.04.2009 року на суму 50688,00 грн. та № РН-ХР00055 від 16.04.2009 року на суму 89019,65 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін і які знаходяться в матеріалах справи.

В порушення умов Договору купівлі-продажу, Покупець взяті на себе зобовязання з оплати отриманого товару належним чином не виконав, розрахувався з простроченням частково на суму 41912,29 грн. - 30% від вартості товару (07.04.2009 року на суму 15206,40 грн., 21.04.2009 року на суму 26705,89 грн.), у звязку з чим, за ним утворилася заборгованість в сумі 97795,36 грн - 70% від вартості товару.

У звязку з неналежним виконанням ПП Андріївка своїх договірних зобовязань в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого Продавцем товару, ТОВ Тридента Агро звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до ПП Андріївка про стягнення 70% від вартості товару в розмірі 97795,36 грн. за Договором купівлі-продажу, а також 4888,42 грн. пені за період з 02.11.2009 року на 29.01.2010 року, 7144,92 грн. 30% річних за період з 02.11.2009 року на 29.01.2010 року, 1955,91 грн. інфляційних втрат за період листопад грудень 2009 року нарахованих на суму боргу в розмірі 97795,36 грн., 19559,07 грн. 20% штрафу нарахованих від суми боргу в розмірі 97795,36 грн., 7000,00 грн. адвокатських витрат.

Після звернення ТОВ Тридента Агро до Господарського суду Харківської області, 15.02.2010 року ПП Андріївка було погашено суму боргу у розмірі 97795,36 грн.

Відтак, рішенням Господарського суду Харківської області від 11.05.2010 року у справі № 55/23-10 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з ПП Андріївка на користь ТОВ Тридента Агро 4888,42 грн. пені, 7144,92 грн. 30% річних, 1955,91 грн. інфляційних, 19559,07 грн. штрафу, 1313,43 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення суми боргу у розмірі 97795,36 грн. провадження у справі припинено на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України. В стягненні 7000,00 грн. адвокатських витрат відмовлено.

Відповідно до змісту ст. 115 Господарсько-процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Згідно із ч. 2 ст. 35 Господарсько-процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

26.01.2011 року між ТОВ Тридента Агро (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Незалежна юридична компанія (далі - ТОВ Незалежна юридична компанія, Новий кредитор) було укладено угоду № НЮК-50-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512- 519 ЦК України), відповідно до якої, Первісний кредитор відступив Новому кредитору право вимоги виконання боржником (ПП Андріївка) зобовязання щодо сплати заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 30 % річних, штрафу, інфляційних витрат, набутих Первісним кредитором на підставі Договору № 07/04-Х-9 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобовязання згідно зазначеного Договору купівлі-продажу щодо оплати вартості отриманого товару.

02.07.2012 року між ТОВ Незалежна юридична компанія (Первісний кредитор) та ТОВ НІКО-ТАЙС (Новий кредитор) було укладено угоду № 210/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512- 519 ЦК України), відповідно до якої, Первісний кредитор відступив Новому кредитору право вимоги виконання боржником (ПП Андріївка) зобовязання щодо сплати заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 30 % річних, штрафу, інфляційних витрат, набутих Первісним кредитором на підставі Договору № 07/04-Х-9 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобовязання згідно зазначеного Договору купівлі-продажу щодо оплати вартості отриманого товару.

07.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп (відповідач1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (позивач) було укладено Договір поруки № 07-04-2014-210 (далі Договір поруки), за умовами якого відповідач1 поручається перед позивачем за виконання обовязку ПП Андріївка (відповідач2) щодо виконання грошового зобовязання щодо сплати розміру пені, 30% річних, штрафу та інфляційних втрат у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням відповідачем2 грошового зобовязання згідно Договору № 07/04-Х-9 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.04.2009 року та угоди № 210/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 02.07.2012 року (надалі основний договір).

Відповідно до п. 3.1 Договору поруки відповідальність відповідача1 перед позивачем обмежується сплатою розміру пені, 30% річних, штрафу та інфляційних втрат у сумі 11000, 00 грн.

Згідно з п. 4.1 Договору поруки у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) відповідачем2 обовязку за основною угодою, позивач вправі звернутися із вимогою про виконання як до відповідача2, так і до відповідача1, які несуть солідарну відповідальність перед позивачем.

Відповідно до змісту ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Ст. 553 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 2 ст.553 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Хоча, станом на день звернення до суду відповідачем2 заборгованість погашена, однак у зв'язку з тим, що ПП Андріївка оплати за поставлений Товар згідно спірного Договору купівлі-продажу проводило з простроченням, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідачів 1054,42 грн. пені (175,60 грн. нарахованих на 26705,89 грн. за період з 11.04.2009 року (наступний день після дня коли зобовязання мало бути виконане) по 20.04.2009 року (день що передує дню оплати) та 878,82 грн. нарахованих на 97795,36 грн. за період, котрий не охоплений рішенням суду у справі № 55/23-10 з 30.01.2010 року по 14.02.2010 року (день що передує дню оплати) на підставі п. 8.2 Договору, 5341,18 грн. 20 % штрафу на підставі п. 8.4 Договору від суми боргу в розмірі 26705,89 грн., нарахованого у звязку з прострочення сплати 30 % від вартості товару, які мали бути оплачені протягом 3-х робочих днів з моменту підписання договору, на відповідну суми прострочки, 1505,74 грн. 30% річних (219,50 грн. нарахованих на прострочену суму 26705,89 грн. за період з 11.04.2009 року по 20.04.2009 року та 1286,24 грн. нарахованих на 97795,36 грн. за період з 30.01.2010 року по 14.02.2010 року котрий не охоплений рішенням суду у справі № 55/23-10 на підставі п. 8.6 Договору, 1760,32 грн. інфляційних нарахованих на 97795,36 грн. за період січень 2010 року котрий не охоплений рішенням суду у справі № 55/23-10 в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України (згідно уточнених позовних вимог).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктами 8.2, 8.4 Договору передбачено, що за прострочення виконання зобовязання відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення. У випадку порушення умов оплати товару відповідач сплачує також на користь позивача штраф в розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Здійснюючи перевірку розрахунку пені, 30% річних, інфляційних та штрафу, судом було виявлено арифметичну помилку в наданому позивачем розрахунку 30% річних (уточненому). Судом було здійснено правильний розрахунок 30 % річних в межах заявленого позивачем періоду на заявлені позивачем суми, згідно з яким з відповідачів підлягає стягненню 1505,58 грн. 30 % річних, вимоги (уточнені) про стягнення 1054,42 пені, 5341,18 грн. штрафу, 1760,32 грн. інфляційних підлягають задоволенню в заявлених розмірах.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідачів 9661,50 грн. з яких 1054,42 пені, 5341,18 грн. штрафу, 1505,58 грн. 30% річних, 1760,32 грн. інфляційних. В решті позов задоволенню не підлягає.

Також, позивачем, згідно заяви про збільшення позовних вимог, заявлено до стягнення солідарно з відповідачів витрати на оплату послуг адвоката в сумі 1000,00 грн. В обґрунтування відповідного клопотання позивач, посилаючись на те, що для отримання правової допомоги по складанню та написанню позовної заяви про стягнення з відповідачів заборгованості він звертався до адвоката, на підтвердження чого надав суду Договір № 25-31/03 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.03.2013 року, з врахуванням Додаткової угоди № 1 від 01.10.2015 року до Договору, укладений з адвокатом ОСОБА_1, відповідно до п. 1.1 якого адвокат ОСОБА_1 зобов`язався надати позивачу правову допомогу з приводу щодо аналізу правовідносин між позивачем у справі та відповідачами 1 і 2 (далі - Боржники), які виникли на підставі Договору № 07/04-Х-9 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 07.04.2009 року, угоди № 210/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 02.07.2012 року та Договору поруки № 07-04-2014-210 від 07.04.2014 року. Факт здійснення відповідних витрат підтверджується платіжним дорученням № 241 від 29.03.2013 року на суму 1000,00 грн., факт надання послуг адвокатом підтверджується Актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 12.07.2017 року, посвідченням адвоката ОСОБА_1

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуг перекладача, адвоката, та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно задоволеним позовних вимогам.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позов задоволено частково в загальній сумі 9661,50 грн., витрати на послуги адвоката в сумі 1000,00 грн. підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 999,98 грн.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору покладаються судом на відповідачів в розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам, а саме 1599,97 грн.

Як передбачено п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, судові витрати, які покладаються на відповідачів в загальній сумі 2599,95 грн. (1599,97 грн. витрати по сплаті судового збору + 999,98 грн. витрати на послуги адвоката) підлягають відшкодуванню відповідачами в рівних частках по 1299,97 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП (08633, Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, код 38267861) та Приватного підприємства АНДРІЇВКА (64031, Харківська обл., Кегичівський район, село Андріївка, код 32081117) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, АДРЕСА_1, код 38039872) 1054 (одна тисяча пятдесят чотири) грн. 42 коп. пені, 5341 (пять тисяч триста сорок один) грн. 18 коп. штрафу, 1505 (одна тисяча пятсот пять) грн. 58 коп. 30% річних, 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 32 коп. інфляційних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП (08633, Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, код 38267861) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, АДРЕСА_1, код 38039872) 1299 (одна тисяча двісті девяносто девять) грн. 97 коп. судових витрат.

4. Стягнути з Приватного підприємства АНДРІЇВКА (64031, Харківська обл., Кегичівський район, село Андріївка, код 32081117) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, АДРЕСА_1, код 38039872) 1299 (одна тисяча двісті девяносто девять) грн. 97 коп. судових витрат.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

5. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 28.08.2017 р.

Суддя Т.П. Карпечкін