ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року Справа № 910/18165/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Губенко Н.М.,
Картере В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля К"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 19.06.2017
за скаргоюПублічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"
на діїМиргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області
у справі№ 910/18165/13 господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Метан"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля К"
простягнення 13 940 826,60 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки та застави
в судовому засіданні взяли участь представники:

- ПАТ АБ "Укргазбанк" Кравець К.В.,

- ТОВ "Метан" повідомлений, але не з'явився,

- ТОВ "Земля К" Борисюк Г.М.,

- Миргородський ВДВС повідомлений, але не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (надалі - ПАТ АБ "Укргазбанк" / позивач) звернулося до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі - Миргородський міськрайонний ВДВС), в якій просило суд визнати незаконним рішення (повідомлення) головного державного виконавця Миргородського ВДВС Мальченко Т.О. № 1642 від 15.02.2017 щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та скасувати дане повідомлення, а також зобов'язати Миргородський міськрайонний ВДВС відкрити виконавче провадження відповідно до поданої ПАТ АБ "Укргазбанк" заяви про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2017 (суддя Пінчук В.І.) у задоволенні скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" на дії Миргородського міськрайонного ВДВС відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 (головуючий суддя Пономаренко Є.Ю., судді: Дідиченко М.А., Кропивна Л.В.) ухвалу господарського суду міста Києва від 20.04.2017 скасовано, а скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" на дії Миргородського міськрайонного ВДВС задоволено частково: визнано незаконним повідомлення головного державного виконавця Миргородського міськрайонного ВДВС Мальченко Т.О. № 1642 від 15.02.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; у задоволенні решти вимог за скаргою відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Земля К", не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову.

29.08.2017 до Вищого господарського суду України надійшли заперечення ПАТ АБ "Укргазбанк" на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля К", в яких позивач просить суд залишити скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду від 19.06.2017 - без змін.

Всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи, однак відповідач-1 та Миргородський міськрайонний ВДВС не скористалися своїм правом бути присутніми в судовому засіданні.

Ознайомившись з матеріалами справи та встановленими судами попередніх інстанцій обставинами, перевіривши повноту їх встановлення та правильність надання юридичної оцінки, дотримання судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 16.09.2014 позов ПАТ АБ "Укргазбанк" задоволено частково: в рахунок погашення строкової заборгованості ТОВ "Метан" у розмірі 7 076 384, 06 грн., строкової заборгованості по процентах у розмірі 108 569,18 грн., простроченої заборгованості по процентах у розмірі 559 335,95 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 29 346,56 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 47 413,80 грн., звернуто стягнення на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" на предмети іпотеки, що належать ТОВ "Земля К".

03.10.2014 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

07.02.2017 ПАТ АБ "Укргазбанк" направило до Миргородського міськрайонного ВДВС заяву № 110/1033/2017 від 06.02.2017 про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного наказу та повідомило, що станом на даний час заборгованість згідно з виконавчим документом (в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на майно), становить 5 381 631,18 грн.

15.02.2017 головним державним виконавцем Миргородського міськрайонного ВДВС Мальченко Т.О. винесено повідомлення № 1642 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в якому як на підставу для повернення виконавчого документу стягувачу без виконання послався на положення п. 10 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (виконавчий документ пред'явлено на виконання не за місцем або підвідомчістю), оскільки, відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції Наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1302/29432) відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: сума зобов'язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалент суми в іноземній валюті.

ПАТ АБ "Укргазбанк", звертаючись до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Миргородського міськрайонного ВДВС, вважало, що дії головного державного виконавця Миргородського міськрайонного ВДВС Мальченко Т.О. щодо винесення повідомлення № 1642 від 15.02.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на п. 10 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", є неправомірними, протиправними та такими, що суперечать закону, оскільки на момент звернення з відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу господарського суду міста Києва від 03.10.2014 у справі № 910/18165/13 заборгованість, в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на майно, становить 5 381 631,18 грн., тобто менше 6 мільйонів гривень, що свідчить про те, що таке виконавче провадження має здійснюватися саме Миргородським міськрайонним ВДВС.

Місцевий господарський суд, залишаючи скаргу позивача без задоволення, виходив з того, що виконавчий документ, поданий ПАТ АБ "Укргазбанк", не підлягає виконанню Миргородським міськрайонним ВДВС, оскільки знаходиться поза межами його компетенції відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/05 від 02.04.2012 (в редакції Наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016), у зв'язку з тим, що сума заборгованості в наказі перевищує 6 мільйонів гривень.

Натомість, господарський суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку, вказавши, що оскільки сума заборгованості, в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Земля К", з урахуванням її часткового погашення, становить 5 381 631,18 грн., повернення виконавчого документу стягувачу з підстав непідвідомчості виконання рішення Миргородському міськрайонному ВДВС є необґрунтованим, з огляду на що суд визнав незаконним повідомлення головного державного виконавця Миргородського міськрайонного ВДВС Мальченко Т.О. № 1642 від 15.02.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Крім того, апеляційний суд відмовив в задоволенні скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" в частині скасування вказаного повідомлення, оскільки визнання повідомлення державного виконавця незаконним не потребує ще його додаткового скасування, а також в частині зобов'язання Миргородського міськрайонного ВДВС відкрити виконавче провадження, зважаючи на те, що наслідком визнання незаконним повідомлення про повернення виконавчого документу має бути вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження, а оскільки наразі Миргородський міськрайонний ВДВС не ухиляється від цього, звернення до суду із вказаною вимогою є передчасним.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується із вказаним висновком Київського апеляційного господарського суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як визначено у ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу п. 10 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено на виконання не за місцем або підвідомчістю.

Відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/05 від 02.04.2012 р. (в редакції Наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016 р.) відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими, зокрема, сума зобов'язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Отже, виходячи з аналізу положень вказаної Інструкції, апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку, що рішення, за якими сума зобов'язання становить до шести мільйонів гривень, підвідомчі районним, районним в містах, міськім (міст обласного значення), міськрайонним, міжрайонним відділам державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, позивач звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до Миргородського міськрайонного ВДВС, вказуючи при цьому в заяві про відкриття виконавчого провадження, що станом на час звернення заборгованість згідно з виконавчим документом (в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на майно), становить 5 381 631,18 грн.

Проте, головний державний виконавець Миргородського міськрайонного ВДВС, повертаючи виконавчий документ стягувачу без виконання, дійшов висновку про непідвідомчість виконання рішення у даній справі Миргородському міськрайонному ВДВС.

Разом з тим, ч. 3 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач, зокрема, зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Більш того, в ч. 4 ст. 19 передбачено зокрема, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Таким чином, враховуючи, що сума заборгованості, в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Земля К", з урахуванням її часткового погашення, становить 5 381 631,18 грн., про що було зазначено ПАТ АБ "Укргазбанк" в заяві, повернення виконавчого документу стягувачу з підстав непідвідомчості рішення Миргородському міськрайонному ВДВС є необґрунтованим, з огляду на що вірним є висновок Київського апеляційного господарського суду про неправомірність дій державного виконавця Миргородського міськрайонного ВДВС Мальченко Т.О. щодо прийняття повідомлення № 1642 від 15.02.2017, та, відповідно, про визнання вказаного повідомлення незаконним.

Також, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду про те, що визнання повідомлення державного виконавця незаконним не потребує ще його додаткового скасування, про що просив позивач у скарзі на дії ВДВС, а тому суд підставно відмовив в задоволенні скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" в частині скасування повідомлення № 1642 від 15.02.2017.

Крім того, ПАТ АБ "Укргазбанк", звертаючись до суду зі скаргою на дії Миргородського міськрайонного ВДВС, просив суд зобов'язати останнього відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення суду в даній справі.

Так, п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відтак, Київський апеляційний господарський суд правильно вказав, що наслідком визнання незаконним повідомлення про повернення виконавчого документу має бути вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження, а оскільки наразі Миргородський міськрайонний ВДВС не ухиляється від цього, звернення до суду із вказаною вимогою є передчасним.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля К" на те, що на його думку, правовідносини іпотеки та застави між ним та ПАТ АБ "Укргазбанк" є повністю припиненими, оскільки в силу ухвали господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/22248/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Метан" є погашеними вимоги банку до боржника (ТОВ "Метан"), що унеможливлює здійснення виконавчого провадження, відхиляються судом, зважаючи на те, що наразі в касаційному порядку переглядається постанова апеляційного суду про часткове задоволення скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" на дії Миргородського міськрайонного ВДВС стосовно винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу, а не спір щодо встановлення факту припинення правовідносин іпотеки та застави між позивачем та відповідачем-2.

Решта тверджень Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля К", викладених в касаційній скарзі, відхиляються як необґрунтовані та такі, що не спростовують зроблених судом апеляційної інстанції висновків. При цьому, в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого або постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14).

Беручи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів суду касаційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля К" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 у справі № 910/18165/13 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Н.М. Губенко

В.І. Картере