РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017Справа №910/9618/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український проектно-

вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового

транспорту «Укррічтранспроект»

до Дочірнього підприємства «Інститут «Київдормістпроект» Публічного

акціонерного товариства «Київпроект»

про стягнення 270.889,15 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Сметанін Д.Є., довіреність № 01/76 від 06.06.2017

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «Укррічтранспроект» до Дочірнього підприємства «Інститут «Київдормістпроект» Публічного акціонерного товариства «Київпроект» про стягнення 270.889,15 грн., з яких: 155.280,00 грн. основного боргу, 104.658,72 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 10.950,43 грн. - 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору на виконання робіт по підготовці розділу в складі розробки генерального плану розвитку м. Києві до 2025 року № 09/40 від 22.05.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2017 порушено провадження у справі № 910/9618/17 та призначено її до розгляду на 06.07.2017.

Позивачем 06.07.2017 до відділу діловодства суду подано власне письмове підтвердження відсутності аналогічного спору.

Відповідачем в судовому засіданні 06.07.2017 подано витребувані судом документи.

Відповідачем в судовому засіданні 06.07.2017 подано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі № 910/9618/17 на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/9618/17 на 15 днів.

В судовому засіданні 06.07.2017 відповідно до ст. 77 господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 15.08.2017.

Від відповідача 20.07.2017 на адресу суду надійшов акт звірки взаєморозрахунків між сторонами.

Позивач в судовому засіданні 15.08.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/9618/17 від 15.08.2017, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем вимог ухвали про порушення провадження у справі від 16.06.2017, розгляд срави відкладено на 22.08.2017.

В судовому засіданні 22.08.2017 відповідно до ст. 77 господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 29.08.2017.

Відповідач в судове засідання 29.08.2017 не з'явився, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 29.08.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.05.2009 між Дочірнім підприємством «Інститут «Київдормістпроект» Публічного акціонерного товариства «Київпроект» (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «Укррічтранспроект» (далі - виконавець, позивач) було укладено договір на виконання робіт по підготовці розділу в складі розробки генерального плану розвитку м. Києві до 2025 року № 09/40 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по виконанню робіт: Розробка підрозділу «Річковий транспорт» розділу «Транспорт і вулично-дорожня мережа м. Києва та його приморської зони» у складі генерального плану м. Києва та його приміської зони до 2025 року» (далі - роботи).

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору вартість виконаних позивачем робіт повністю не сплатив, в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

Відповідно до п. 2.1 договору вартість робіт згідно з протоколом договірної ціни становить 320.000,00 грн.

Згідно з п. 4.3 договору після завершення виконання робіт (етапу) виконавець передає замовнику результати виконаних робіт за накладною та акт здачі приймання-робіт.

Відповідно до п. 4.3 договору замовник впродовж 5-ти днів після одержання результатів виконаних робіт та акта здачі-приймання робіт зобов'язаний розглянути її та передати виконавцю оформлений акт або мотивовану відмову від прийняття робіт з посиланням на невиконані пункти договору.

Відповідно до п. 3.4 договору датою завершення робіт виконавцем вважається дата передачі замовником виконавцю підписаного акту здачі-приймання робіт.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 84.720,00 грн., що підтверджується наступними актами здачі-приймання виконаних робіт, що підписані та скріплені печатками обох сторін:

№ 13 від 13.04.2011 на суму 15.000,00 грн.,

№ 30 від 18.07.2011 на суму 69.720,00 грн.

Додатковою угодою № 2 від 01.06.2011 до договору сторонами зменшено вартість робіт та погоджено протоколом договірної ціни в сумі 240.000,00 грн.

Позивачем до позовної заяви подано акт здачі-приймання виконаних робіт № 28 на суму 155.280,00 грн., який з боку відповідача не підписано.

Зазначений акт позивач листом № 01/219 від 16.12.2016 надіслав відповідачу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 16.12.2017 та поштовою квитанцією № 0083 від 16.12.2016.

Проте відповідач підписаний акт не повернув.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником та прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Також ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передбачено, що акт, підписаний однією стороною, є належним доказом виконання роботи, за умови, що судом не визнано мотиви відмови від підписання іншою стороною обґрунтованими.

Відповідачем доказів в підтвердження не виконання позивачем робіт за договором не подано. Також відповідачем не подано доказів того, що відповідач отримавши зазначений вище акт надав позивачу обґрунтовану відмову або зауваження щодо якості виконаних робіт.

Отже, суд приходить до висновку, що роботи за актом № 28 на суму 155.280,00 грн. є такими, що надані позивачем та прийняті відповідачем без зауважень.

Згідно з ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 2.2 договору визначено, що виконавець здійснює виконання робіт згідно з календарним планом (додаток 2), а замовник проводить розрахунки протягом 10 календарних днів після підписання акту здачі-приймання робіт за кожний етап або під етап виконаних робіт по договору.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати виконаних робіт у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, яка складає 155.280,00 грн.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 155.280,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті виконаних робіт за договором, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 104.658,72 грн. збитки від зміни індексу інфляції та 10.950,43 грн. -3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд не погоджується із здійсненим позивачем розрахунком, оскільки позивачем інфляційні втрати та 3% річних нараховані за період з 09.01.2015 по 15.05.2017.

Як визначено умовами договору оплата за виконані роботи має проводитись протягом 10 календарних днів після підписання акту здачі-приймання робіт.

Акт здачі-приймання виконаних робіт був надісланий поштою 16.12.2016.

Відповідно до п.п. 1, 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 958 від 28.11.2013 кількість днів, протягом яких пересилається місцева рекомендована кореспонденція (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) складає Д+3, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Отже, враховуючи викладене відповідач мав отримати акт здачі-приймання виконаних робіт 21.12.2016 та за відсутності заперечень здійснити оплату по 31.12.2016 включно.

Таким чином, період прострочення слід обраховувати з 01.01.2017.

За результатами здійснення судом власного перерахунку за період з 01.01.2017 по 15.05.2017 збитки від зміни індексу інфляції складають 7.584,71 грн. та 3% річних - 1.722,97 грн.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 7.584,71 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 1.722,97 грн. - 3% річних.

В іншій частині позовних вимог про стягнення збитків від зміни індексу інфляції та 3% річних в позові слід відмовити, оскільки розрахунок здійснений з порушенням чинного законодавства України.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «Укррічтранспроект» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Інститут «Київдормістпроект» Публічного акціонерного товариства «Київпроект» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 16-22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту «Укррічтранспроект» (04071, м. Київ, вул. Електриків, 12, ) 155.280 (сто п'ятдесят п'ять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 7.584 (сім тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 71 коп. збитків від зміни індексу інфляції, 1.722 (одна тисяча сімсот двадцять дві) грн. 97 коп. 3% річних, 2.468 (дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн. 82 коп. витрат на сплату судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

Повне рішення складено 01.09.2017.

СуддяВ.В.Сівакова