ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2017 р. Справа № 925/795/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаштрубсервіс"

до публічного акціонерного товариства "Монастирищенський машинобудівний завод"

про стягнення 230098 грн. 01 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: у судовому засіданні, яке відбулося 14.07.2017, ОСОБА_1 за довіреністю від 26.06.2017; у судове засідання, призначене на 30.08.2017, не зявилися;

від відповідача: не зявилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергомаштрубсервіс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Монастирищенський машинобудівний завод" (далі відповідач) про стягнення 216818 грн. 75 коп., у тому числі: 155774 грн. 58 коп. основної суми боргу за поставлений товар, 25275 грн. 81 коп. пені, 31041 грн. 11 коп. інфляційних нарахувань і 4727 грн. 25 коп. три проценти річних.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 3252 грн. 29 коп. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за укладеним між сторонами договором поставки від 02.02.2016 № 0202/2016 щодо повної оплати поставленого позивачем на виконання цього договору товару.

Ухвалою від 03.07.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд в судовому засіданні на 12 год. 00 хв. 14.07.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 14.07.2017 Господарський суд Черкаської області через незявлення у судове засідання представника відповідача відклав розгляд справи на 12 год. 00 хв. 30.08.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Заявою від 24.07.2017 про уточнення позовних вимог, яка надійшла до Господарського суду Черкаської області 27.07.2017, позивач збільшив розмір позовних вимог з 216818 грн. 75 коп. до 230098 грн. 01 коп. за рахунок збільшення стягуваної суми пені з 25275 грн. 81 коп. до 38555 грн. 07 коп. і просив господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 3451 грн. 47 коп. витрат на сплату судового збору та розглянути справу без участі представника позивача.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.08.2017, господарський суд прийняв вказане збільшення позивачем розміру позовних вимог.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 14.07.2017 на 12 год. 00 хв. 30.08.2017, що підтверджується даними офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошти" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, згідно з якими рекомендований лист з вказаною вище ухвалою був вручений другому відповідачу 18.07.2017. Однак представник відповідача у це судове засідання не зявився і про причини незявлення господарський суд не повідомив.

Відзив на позов від відповідача станом 30.08.2017 до господарського суду не надійшов.

Незявлення представників сторін у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2016 року позивач, як постачальник, і відповідач як покупець уклали між собою договір поставки №0202/2016 (далі договір №0202/2016), відповідно до п. 1.1 та п. 2.1 якого продавець продає, а покупець купує товар, асортимент, ціни і умови оплати якого визначаються умовами додатків (специфікацій) до договору, які є його невідємними частинами.

Згідно з п. 3.1 договору №0202/2016 товар поставляється на умовах EXW (Інкотермс-2000) склад продавця. Можливі інші умови поставки.

Відповідно до п. 3.2 договору №0202/2016 датою поставки товару вважається дата виписки накладної на відпуск продукції.

У п. 4.1 договору №0202/2016 його сторони передбачили, що покупець здійснює 100% передоплату партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Пункт 4.2 договору №0202/2016 передбачає можливість узгодження інших умов розрахунків.

Відповідно до п. 7.2 договору №0202/2016 у випадку недотримання покупцем строків оплати товару згідно з п. 4.1 він сплачує продавцю пеню в розмірі чинної подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого у строк товару за кожен день прострочення.

Пунктами 11.1 та 11.2 договору №0202/2016 визначено, що останній вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2016. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від проведення розрахунків по ньому.

У додатка №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8 до договору №0202/2016 сторони узгодили і підписали специфікації на поставку продукції відповідно від 02.02.2016, від 09.02.2016, від 25.02.2016, від 22.03.2016, від 16.05.2016, від 21.06.2016, від 01.07.2016 та від 29.09.2016 у яких передбачили найменування, асортимент, кількість, ціну, строк і умови поставки та такі умови оплати: у перших пяти специфікаціях - 100% оплата протягом 3 календарних днів з моменту поставки продукції і у трьох останніх специфікаціях 100% попередня оплата.

На виконання умов договору №0202/2016 та погоджених сторонами у додатках до цього договору специфікацій позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними від 18.03.2016 №РН-97 на суму 93970 грн. 43 коп., від 17.03.2016 № РН-94 на суму 107046 грн., від 05.07.2016 №РН 279 на суму 124655 грн. 02 коп., від 16.05.2016 №РН-171 на суму 265402 грн. 92 коп., від 05.07.2016 №РН-280 на суму 139784 грн. 46 коп., від 24.06.2016 №РН-246 на суму 192984 грн. 96 коп., від 21.09.2016 №РН-517 на суму 97484 грн. 26 коп. і від 29.09.2016 №РН-532 на суму 928 грн. 20 коп., у сього на суму 1022256 грн. 25 коп. і виставив відповідачу на оплату цього товару рахунки-фактури: від 02.02.2016 №СФ-27 на суму 93970 грн. 43 коп., від 09.02.2016 №СФ-40 на суму 107046 грн., від 19.02.2016 № СФ-56 на суму 124655 грн. 02 коп., від 18.03.2016№ СФ-101 на суму 265402 грн. 92 коп., від 16.05.2016№ СФ-204 на суму 139784 грн. 46 коп., від 21.06.2016 №СФ-273 на суму 192984 грн. 96 коп., від 01.09.2016 №СФ- 450 на суму 106818 грн. 35 коп. і від 29.09.2016 №СФ-543 на суму 928 грн. 20 коп.

Станом на день поставки товару за першою із вказаних вище видаткових накладних у позивача обліковувалась перед відповідачем кредиторська заборгованість у сумі 313 грн., що виникла внаслідок переплати за товар, який поставлявся раніше.

За платіжними дорученнями від 18.03.2016 №178 на суму 93970 грн. 43 коп., від 17.03.2016 №2009 на суму 107046 грн., від 16.05.2016 № 2170 на суму 265402 грн. 92 коп., від 23.06.2016 №699 на суму 192930 грн. 97 коп. і від 20.09.2016 №2399 на суму 106818 грн. 35 коп. відповідач перерахував позивачу на його рахунок в установі банку 766168 грн. 67 коп. плати за поставлений за вказаними вище видатковими накладними товар.

03 березня 2017 року відповідач сплатив позивачу за вказаний товар ще 100000 грн. боргу.

Отож борг відповідача перед позивачем за поставлений за вказаними вище видатковими накладними товар становить суму у розмірі 155774 грн. 58 коп. (1022256 грн. 25 коп. 313 грн. - 766168 грн. 67 коп. 100000 грн.), яка відповідає стягуваній сумі боргу.

За порушення встановленого п. 4.1 договору №0202/2016 та у додатках (специфікаціях) до нього строків оплати товару позивач нарахував відповідачу до сплати 38555 грн. 07 коп. передбаченої п. 7.2 договору №0202/2016 пені за 182 дні прострочення, починаючи з дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування у сумі 31041 грн. 11 коп. та три проценти річних у сумі 4727 грн. 25 коп.

На день прийняття господарським судом цього рішення відповідач борг у сумі 155774 грн. 58 коп. та вказані вище суми пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних позивачу не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного субєкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

У даному випадку відповідач в порушення своїх зобовязань, що виникли з господарського договору поставки від 02.02.2016 №0202/2016, не виконав в установлений цим договором та додатками (специфікаціями) до нього грошові зобовязань щодо оплати поставленого йому позивачем товару на суму 155774 грн. 58 коп.

Порушення відповідачем встановленого договором №0202/2016 та додатками (специфікаціями) до нього строку оплати поставленого йому позивачем товару порушило права позивача на своєчасне і повне одержання плати за поставлений товар, тому позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати від відповідача виконання зобовязань в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь боргу у сумі 155774 грн. 58 коп., а також передбаченої п. 7.2 договору №0202/2016 пені та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та 3% річних.

Стягувані суми пені, інфляційних нарахувань та 3% річних нараховані позивачем у відповідності з фактичними обставинами виконання відповідачем договору №0202/2016, умовами цього договору та додатків (специфікацій) до нього і вимогами чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач за подання позову і збільшення розміру позовних вимог за платіжними дорученнями від 27.06.2017 №399 та від 24.07.2017 №472 сплатив до Державного бюджету відповідно 3252 грн. 29 коп. і 199 грн. 18 коп., а усього 3451 грн. 47 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на сплату судового збору у сумі 3451 грн. 47 коп. підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Монастирищенський машинобудівний завод" (вул. Соборна (колишня Леніна), 122, м. Монастирище, Черкаська область, 19100, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаштрубсервіс" (вул. ОСОБА_2 (колишня Кірова), 103, оф. 213, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000, ) 155774 грн. 58 коп. основного боргу, 38555 грн. 07 коп. пені, 31041 грн. 11 коп. інфляційних нарахувань, 4727 грн. 25 коп. три проценти річних та 3451 грн. 47 коп. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 05.09.2017.

СУДДЯ М.В. Дорошенко