ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 р. Справа № 917/914/17

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва №23", вул. Шевченка, 11, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762

до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000

про скасування рішення адміністративної колегії від 16.03.2017 №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Управління механізації будівництва №23" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування Рішення адміністративної колегії від 16.03.2017 №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення.

Ухвалою господарського суду від 21.06.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 05.07.2017.

05.07.2017 розгляд даної справи відкладено на 26.07.2017. 26.07.2017 розгляд справи відкладено на 21.08.2017 у звязку з неявкою представника позивача.

21.08.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 29.08.2017.

22.08.2017 позивач подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до набранням законної сили рішення по справі №816/1079/17 за позовом Приватного акціонерного товариства Управління механізації будівництва №23 до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування вимоги від 09.02.2017 р. №01/734 та до набрання законної сили рішенням по справі №917/1168/17 за позовом Приватного акціонерного товариства Управління механізації будівництва №23 до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування розпорядження 09.02.2017 р. №01/09-р.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовляє в його задоволенні, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

За змістом наведеної норми процесуального права підставою для зупинення провадження у господарській справі є сукупність таких складових як розгляд іншої справи іншим судом, пов'язаність цієї іншої судової справи з даною господарською справою та неможливість розгляду останньої до вирішення судом зазначеної іншої справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість же розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

У п. 3.16 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 господарським судам роз'яснено, що статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що рішення, яке є предметом оскарження у даній справі прийнято на підставі розпорядження від 09.02.2017 № 01/09-р, яке є предметом оскарження по справі №917/1168/17 за позовом Приватного акціонерного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва №23" до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування розпорядження від 09.02.2017 № 01/09-р та знаходиться на розгляді в господарському суді Полтавської області (справа № 917/1168/17), а вимога, яка покладена в основу розпорядження від 09.02.2017 є предметом оскарження по справі №816/1079/17 за позовом Приватного акціонерного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва №23" до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування вимоги від 09.02.2017 № 01/734 та знаходиться на розгляді в Полтавському окружному адміністративному суді.

Проте, розглянувши клопотання відповідача та матеріали справи, суд зазначає, що в заявленому клопотанні відповідачем не наведено обставин, які б дали підстави стверджувати про неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням у справі №816/1079/17, у зв'язку з чим, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, посилаючись на незаконність рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, оскільки вважає, що дане рішення складено на підставі припущень та за відсутності належних доказів порушення ПАТ Управління механізації будівництва №23 вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. №8248 від 29.06.2017) та його представник у судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідачем пропущено встановлений законодавством двомісячний строк для оскарження рішення. Крім того, вказує, що рішення прийнято у повній відповідності до чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

16.03.2017 прийнято Рішенням адміністративної колегії територіального відділення від № 01/27-рш по справі № 01-02-50/09-2017, яким визнано, що ПАТ Управління механізації будівництва №23 у період з 26 травня 2016 року по лютий 2017 року займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання в належному санітарно-технічному стані об'єктів благоустрою, зелених насаджень, у т. ч. утримання вулично-дорожньої мережі міста Полтави в межах обслуговуючих територій міста Полтави з часткою 100 відсотків (пункт 1 резолютивної частини Рішення ).

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення визнано, що дії ПАТ Управління механізації будівництва №23 щодо неякісного надання послуг з очищення тротуарів міста Полтави у зимовий період 2016 - 2017 років є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції, шляхом вчинення дій. що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення визнано, що дії ПАТ Управління механізації будівництва №23 щодо неякісного надання послуг з очищення проїжджої частини доріг міста Полтави у зимовий період 2016 - 2017 року є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції, шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

За порушення, законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 2 цього Рішення на ПАТ Управління механізації будівництва №23 накладений штраф у розмірі 68 000,00 грн., що становить 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 4 резолютивної частини Рішення).

За порушення, законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 3 цього Рішення на ПАТ Управління механізації будівництва №23 накладений штраф у розмірі 68 000,00 грн., що становить 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 5 резолютивної частини Рішення).

Пунктом 6 резолютивної частини Рішення зобов'язано ПАТ Управління механізації будівництва №23 у двомісячний термін, з дня отримання рішення, припинити порушення, зазначені у пунктах 2 та 3 цього рішення, шляхом повернення до місцевого бюджету зайво отриманих коштів на виконання послуг з утримання в належному санітарно-технічному стані об'єктів благоустрою, зелених насаджень, у т.ч. утримання вулично-дорожньої мережі міста Полтави.

Територіальним відділенням листом від 20.03.2017 № 01/1468 за місцезнаходженням позивача: вул. Шевченка. 11. с. Терешки. Полтавський район. Полтавської області, 38762 направлено рішення від 16.03.2017 № 01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 36 7 від 21.03.2017р. вказане рішення отримано ПРАТУМБ№23 24.03.2017.

Позивач вважає Рішення від 16.03.2017 № 01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017 незаконним необґрунтованим, таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджується жодними доказами. Зокрема, позивач стверджує, що в Рішенні від 16.03.2017 №01/27-рш. Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не визначало потенційних конкурентів, не досліджувало чи є адміністративні, економічні, організаційній обмеження у потенційних конкурентів для вступу до даного ринку.

Крім того, послуги які надавало ПАТ "Управління механізації будівництва №23" на підставі укладеного договору є договірними відносинами між підприємством та Полтавською міською радою, обмежені в часі дією договору, що становить менше ніж рік. ПАТ "Управління механізації будівництва №23" не займає, ніколи на займало монопольного становища на даному ринку, у зв'язку з чим у Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відсутні підстави для визнання даного суб'єкта господарювання суб'єктом з монопольним становищем.

Відповідач, в свою чергу стверджує, що Рішення територіального відділення від 05.04.2016 №01/40-рш по справі №01-02-50/09-2017 є обґрунтованим, правомірним, винесеним з повним з'ясуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, з повною відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, а доводи позивача зазначені у позовній заяві суперечать чинному конкурентному законодавству. Позивачем пропущено встановлений частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" присічний двомісячний строк оскарження Рішення органу Антимонопольного комітету України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" справи зі спорів, пов'язаних з оскарженням рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України, підвідомчі господарським судам і підлягають розглядові за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до суду в двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як розяснено в постанові Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати таке: за цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Таким чином, строк щодо оскарження актів органів Антимонопольного комітету України (Розпоряджень та Рішень) є присічним та відновленню не підлягає.

20.03.2017 Територіальним відділенням листом за № 01/1468 за місцезнаходженням позивача: вул. Шевченка. 11. с. Терешки. Полтавський район. Полтавської області, 38762 направлено Рішення від 16.03.2017 № 01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 36 7 від 21.03.2017 вказане Рішення отримано ПРАТУМБ №23 24.03.2017.

Отже, Рішення від 16.03.2017 № 01/27-рш по справі № 01-02-50/09-2017 є таким, що вручене позивачу 24.03.2017.

25.05.2017 закінчився, встановлений відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячний строк, протягом якого позивач мав право оскаржити Рішення адміністративної колегії територіального відділення.

Згідно відмітки канцелярії суду позовна заява ПАТ "Управління механізації будівництва №23" про скасування Рішення адміністративної колегії від 16.03.2017 №01/27-рш по справі №01-02-50/09-2017 подана до господарського суду Полтавської області 14.06.2017 вх. №1081/17.

Отже, позивачем пропущено встановлений частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" присічний двомісячний строк оскарження Рішення адміністративної колегії територіального відділення від 16.03.2017 № 01/27-рш по справі № 01-02-50/09-2017.

Пунктом 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" роз'яснено, що господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення, з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а закінчення зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Отже, пропуск строку для подачі позовної заяви щодо оскарження Рішення органу Антимонопольного комітету України є підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову.

Керуючись статтями 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Суддя М.М. Кульбако