УХВАЛА

30.08.2017 Справа № 910/1208/16
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко

Поло»

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 02.06.2016р.

Господарського суду міста Києва

у справі № 910/1208/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до: Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

1. Національний банк України, м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 2. Приватне підприємство готельно-ресторанний комплекс «Апельсин»

3.Товариство з обмеженою відповідальністю «Рені-Лайн»

4.Товариство з обмеженою відповідальністю «Ас-Нафтогазресурс»

5.Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк»

6.Закрите акціонерне товариство «ТАС-Інвестбанк»

7.Відкрите акціонерне товариство «Київський завод по виготовленню

технічного обладнання для агропромислового комплексу»

8. ОСОБА_1

9. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Марко Поло»

Про визнання правочину недійсним

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Русскіна О.В. - по дов.

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи-1: не з'явився

Від третьої особи-2: Ніколаєв О.В. - по дов.

Від третьої особи-3: не з'явився

Від третьої особи-4: не з'явився

Від третьої особи-5: не з'явився

Від третьої особи-6: не з'явився

Від третьої особи-7: Штемлюк Ю.Б. - по дов.

Від третьої особи-8: не з'явився

Від третьої особи-9 (заявник): Онисковець Ю.А. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» про визнання недійсним договору № 236 від 12.02.2015р. застави майнових прав.

Рішенням від 02.06.2016 року Господарського суду міста Києва у справі № 910/1208/16 позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою від 20.09.2016 року Київського апеляційного господарського суду міста Києва рішення у справі № 910/1208/16 від 02.06.2016 року залишено без змін.

Постановою від 08.12.2016 року Вищого господарського суду України касаційні скарги залишено без задоволення, рішення Господарського суду м.Києва від 02.06.2016р. та постанову Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 20.09.2016 року у справі № 910/1208/16 залишено без змін.

04.08.2017 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» про перегляд рішення від 02.06.2016 року Господарського суду міста Києва у справі № 910/1208/16 за нововиявленими обставинами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену вище заяву передано для розгляду судді Трофименко Т.Ю.

Ухвалою від 08.08.2017р. розгляд заяви призначено на 30.08.2017р.

30.08.2017р. представником позивача було подано відзив на заяву третьої особи 9 про перегляд рішення по справі за нововиявленими обставинами.

30.08.2017р. представником третьої особи 7 через відділ діловодства суду було подано письмові заперечення на заяву про перегляд рішення по справі за нововиявленими обставинами.

Представником заявника 30.08.2017р. через канцелярію суду було подано доповнення до заяви про перегляд рішення по справі за нововиявленими обставинами.

Представник заявника у судовому засіданні 30.08.2017р. подану заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення заяви надав заперечення та просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник третьої особи 7 надав усні пояснення по суті заяви, згідно змісту яких проти задоволення останньої заперечував.

Представником третьої особи 2 проти задоволення заяви третьої особи 9 заперечень не надано.

Представники відповідача, третіх осіб 1, 3, 4, 5, 6, 8 в судове засіданні 30.08.2017р. не з'явились, проте, про дату час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

З приводу неявки вказаних учасників судового процесу, суд зазначає наступне.

За приписами ч.ч.2, 3 ст.114 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами розглядаються господарським судом у судовому засіданні у місячний строк з дня їх надходження. Неявка заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи, що неявка представників відповідача, третіх осіб 1, 3, 4, 5, 6, 8 не перешкоджає розгляду заяви третьої особи 9, у судовому засіданні 30.08.2017р. судом було розглянуто та відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 02.06.2016р. Господарського суду міста Києва по справі №910/1208/16. При цьому, суд виходив з наступного.

За приписами ст.112 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент подання розглядуваної заяви) господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Обґрунтовуючи подану заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» посилалось на те, що в межах первісного розгляду справи позивачем та відповідачем не було надано суду відомостей стосовно відступлення Публічним акціонерним товариством «Авант-банк» на користь заявника права вимоги за кредитним договором №420 від 29.11.2005р., укладеним між Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк» та Відкритим акціонерним товариством «Київський завод по виготовленню технічного обладнання для агропромислового комплексу» та іпотечним договором №420/ІП-І від 19.07.2007р., предметом іпотеки за яким є об'єкт нерухомого майна - майновий комплекс по вул.Куренівська, 5/7 у м.Києві. Заявником вказано, що після задоволення прав іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, вказаний вище майновий комплекс було внесено до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖКГ-БУД». Одночасно, третьою особою 9 наголошено, що в межах кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення стосовно посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖКГ-БУД» було встановлено добросовісність набуття останніми майнових прав на майновий комплекс по вул.Куренівська, 5/7 у м.Києві. За твердженнями заявника, не повідомлення позивачем та відповідачем під час розгляду справи означених обставин, призвело до неповного з'ясування всіх обставин спору та винесення необґрунтованого рішення.

Заперечуючи проти задоволення заяви третьої особи 9, позивачем зазначено, що всім фактичним обставинам справи будо надано належну оцінку судами першої, апеляційної та касаційної інстанції. До того ж, вказаним учасником судового процесу наголошено на тому, що обставини, на які посилається представник третьої особи 9 не є новиявленими.

Представником третьої особи 7 у запереченнях проти розглядуваної заяви наголошено на тому, що фактично зміст заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» полягає у переоцінці наявних в матерілах справи доказів.

Наразі, суд зазначає, що за змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частиною 1 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

З огляду на приписи статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні. Вказану правову позицію наведено у Інформаційному листі №01-06/1444/16 від 22.04.2016 р. Вищого господарського суду України «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикцію та практику Європейського суду з прав людини».

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 08.02.2017р. Вищого господарського суду України по справі №921/1289/13-г/7.

Як вказувалось вище, відповідно до приписів статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як зазначено у пункті 2 Постанови №17 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до пункту 5 Постанови №17 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Наразі, судом враховано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» було залучено до участі у розгляді справи №910/1208/16 ухвалою від 15.03.2016р. Господарського суду міста Києва. При цьому, обґрунтовуючи наявність підстав для залучення заявника до участі у розгляді справи в якості третьої особи 9, судом було вказано про те, що 30.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Авант-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до умов якого відступлено право грошових вимог на підставі кредитного договору №420 від 29.11.2005р., укладеного Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк» та Відкритим акціонерним товариством «Київський завод по виготовленню технічного обладнання для агропромислового комплексу», та іпотечного договору №420/ІП-І, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19.07.2007р. за реєстровим №3839, укладеного Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк» та Відкритим акціонерним товариством «Київський завод по виготовленню технічного обладнання для агропромислового комплексу».

Наведене свідчить про наявність в матеріалах справи під час первісного розгляду справи доказів існування правочину, обставини щодо укладання якого, за твердженнями заявника, є новоявленими.

Одночасно, суд зауважує, що у відповідності до ст.22 Господарського процесуального кодексу України кожен учасник судового процесу має право, в тому числі, знайомитись з матеріалами справи, надавати письмові пояснення та висловлювати заперечення, подавати докази. Аналогічними правами у відповідності до ст.27 Господарського процесуального кодексу України наділено і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Отже, виходячи з наведеного вище, суд зауважує, що третя особа 9 мала право та реальну можливість під час первісного розгляду спору ознайомитись з матеріалами справи №910/1208/16, в тому числі, позовною заявою, надати відповідні пояснення та докази на їх підтвердження у разі наявності обставин, що впливали (порушували) на права та охоронювані законом інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло».

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що представник третьої особи 9 був присутній у судовому засіданні 30.03.2016р., що свідчить про наявність у вказаного учасника судового процесу можливості висловити свої доводи та міркування з приводу предмету спору під час первісного розгляду справи, чого, як свідчать матеріали справи, останнім вчинено не було.

Суд звертає увагу заявника на те, що статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За висновками суду обставини, на які посилається заявник, в якості обґрунтування наявності підстав для перегляду судового рішення по справі №910/1208/16 за нововиявленими обставинами фактично є намаганням здійснити переоцінку тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду справи, що суперечить приписам Господарського процесуального кодексу України стосовно підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами та позиції Вищого господарського суду України, яка наведена у пункті 2 Постанови №17 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами».

Одночасно, суд вважає юридично неспроможними посилання заявника на обставини внесення Місцевою прокуратурою №10 міста Києва відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом дій посадових осіб Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк», оскільки наявність означеного кримінального провадження ніяким чином не свідчить про наявність обставин, що у розумінні ст.112 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставою для перегляду рішення по справі №910/1208/16 за нововиявленими обставинами.

Таким чином, виходячи з наведеного у сукупності, з огляду на недоведення заявником одночасного існування всіх обов'язкових ознак нововиявлених обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва 02.06.2016р. по справі №910/1208/16 за нововиявленими обставинами.

Всі інші доводи, клопотання та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Судовий збір згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України залишається за третьою особою 9.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марко Поло» про перегляд рішення від 02.06.2016р. Господарського суду міста Києва по справі №910/1208/16 за нововиявленими обставинами.

2. Рішення від 02.06.2016р. Господарського суду міста Києва по справі №910/1208/16 залишити без змін.

Суддя Трофименко Т.Ю.