ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2017 р.Справа № 922/2506/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРРІЛАЙН», 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 26-Б, оф. 24, ;

до товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНСМАГІСТРАЛЬ», 61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 72, ;

про стягнення 442627,24 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №291 від 19.05.2017);

відповідача не зявився.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРРІЛАЙН» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНСМАГІСТРАЛЬ» про стягнення 395049,64 грн. основного боргу, 43990,00 грн. витрат за відправлення залізничних цистерн на пропарювання, 3587,60 грн. витрат за відправлення залізничних цистерн на ремонт. Також просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором оренди вагонів №КЛ-163/12-16 від 26.12.2016, а саме щодо здійснення у повному обсязі оплати за оренду залізничних цистерн. Зазначає, що 21.04.2017 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору, пунктами 1, 2 якої встановлено, що у разі відмови орендаря виконати ремонт, пропарювання та очищення РС та/або усунути інші недоліки, визначені формами ВУ23, ГУ23, та інше, орендодавець має право виконати дані роботи самостійно, а орендар зобовязаний компенсувати витрати орендодавця на ремонт, промивку, пропарювання, очищення та відправлення РС на станцію проведення відповідних робіт на станцію орендодавця після усунення недоліків з урахуванням внутрішніх станційних зборів. Так, позивачем було понесено витрати у розмірі 43990,00 грн. за відправлення залізничних цистерн на пропарювання та витрати у розмірі 3587,60 грн. за відправлення залізничних цистерн на ремонт, що підтверджується відповідними накладними. Здійснюючи правове обґрунтування посилається на ст.ст. 525, 526, 530, 629, 759, 762, 765 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 286 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.08.2017 було відкладено розгляд справи на 30.08.2017 о 12:00 год.

Відповідач у судове засідання не зявився, явку свого повноважного представника не забезпечив, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвала суду про відкладення розгляду справи, направлена на його адресу, що вказана у позовній заяві 61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 72, яка що співпадає з адресою зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що зроблений судом, повернулася до суду 28.08.2017 без доказів вручення відповідачу, з поштовою відміткою "за не запитом". Крім того, на адресу відповідача, що вказана у договорі оренди вагонів №КЛ-163/12-16 від 26.12.2016 61023, м. Харків, вул. Мироносицька, 76-Б літ. 2, також було направлено ухвалу про відкладення розгляду справи від 14.08.2017. Відповідно до інформації про відстеження поштових відправлень, що міститься на сайті Українського державного підприємства «Укрпошта», обєктом поштового звязку ХАРКІВ 23 з індексом 61023 25.08.2017 09:16 адресату повідомлено повторно про надходження на його адресу поштового відправлення за номером 758.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до положень п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явився у судове засідання, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно із положеннями ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

26 грудня 2016 року між приватним акціонерним товариством «КЕРРІЛАЙН» (далі, орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНСМАГІСТРАЛЬ» (далі, орендар) було уклалено договір оренди вагонів №КЛ-163/12-16 (далі, договір), за яким орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду) залізничні цистерни, які є власністю орендодавця, для здійснення перевезень рослинної олії.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що орендодавець передає орендареві цистерни, які мають право виходу на колії загального користування та курсування по залізницях України та країн СНД і Балтії, окрім території зони дії АТО та Криму. Загальна кількість цистерн, що передаються в оренду та строки передачі, визначаються на підставі письмової заявки орендаря. Передача цистерн в оренду та їх повернення з оренди, оформлюється Актом прийому-передачі, підписаним обома сторонами, який є невідємною частиною цього договору.

Згідно із п.п. 2.2.1. п.2.2. орендодавець зобов'язаний надавати, відповідно до письмової та узгодженої з орендодавцем заявкою орендаря, цистерни для транспортування рослинної олії у кількості та в строки, зазначені у заявці. Орендодавець повідомляє орендаря про дату відправлення цистерн на його адресу із зазначенням залізничних номерів цистерн. При початковій передачі цистерн, орендодавець, згідно письмової заявки орендаря, зобов'язаний надати їх придатними для перевезення рослинної олії.

Як свідчать матеріали справи позивач на виконання умов п.1.2. договору передав відповідачеві, а останній у свою чергу прийняв 31 залізничну цистерну, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передавання вагона в оренду №1 від 02.01.2017, №2 від 16.01.2017, №3 від 16.01.2017, №4 від 20.01.2017, №5 від 28.01.2017, №6 від 30.01.2017, №7 від 31.01.2017, №8 від 03.02.2017, №9 від 07.02.2017, №10 від 05.02.2017, №11 від 11.02.2017, №12 від 13.02.2017, №13 від 16.02.2017 (а.с.23-35). Акти підписані уповноваженими особами сторін та скріплені печатками, при цьому в актах вказано, що технічні несправності у цистерн відсутні.

Водночас із матеріалів справи вбачається, що 06.03.2017 цистерни №51170892 та №51170991 виведені з оренди ТОВ «УКРТРАНСМАГІСТРАЛЬ» на підставі договору оренди залізничного рухомого складу №КЛ-163/12-16 від 26.12.2016 та передані ТОВ «КЕРРІЛАЙН», про що свідчить акт 1 приймання-передавання вагона в оренду від 06.03.2017.

Відповідно до п.п. 2.1.3. п.2 договору орендар зобов'язаний своєчасно проводити сплату орендних платежів орендодавцю, відповідно дл розділу 3 цього договору.

У п.п.3.2. договору сторони домовились, що вартість оренди однієї чотирьохвісної цистерни, за одну добу складає 220,2 гривень, в т.ч. ПДВ 36,67 грн.

Згідно із п.п. 3.3., 3.5. п.3 договору, сума цього договору визначається як загальна сума всіх платежів, які будуть здійснені в рамках цього договору на підставі актів виконаних робіт і в цілому залежить від кількості цистерн, що перебувають в оренді. Орендна плата за перший місяць орендного користування, сплачується орендарем у формі 100% попередньої оплати, на підставі рахунку орендодавця у строк не пізніше 5 банківських днів з моменту отримання рахунку, до моменту відправки РС на станцію першого навантаження орендаря. Наступні платежі орендної плати здійснюються орендарем орендодавцю щомісячно, не пізніше 5-го числа поточного календарного місяця орендного користування РС, на підставі рахунків орендодавця.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем (орендодавцем) було проведено роботи (надано транспортно-експедиційні послуги) за договором №КЛ-163/12-16 від 26.12.2016 за січень, лютий, березень 2017 року на загальну суму 398108,10 грн., що підтверджується актами виконаних робіт №37 від 31.01.2017, №135 від 28.02.2017, №224 від 31.03.2017 (а.с.19-21).

Сторони дійшли згоди, що цистерни повинні подаватися у ремонт промитими і пропареними, за рахунок орендаря. У разі промивання і пропарювання за рахунок орендодавця, орендар відшкодовує ці витрати орендодавцю в повному обсязі, за умови надання копій всіх підтверджуючих документів (п.п.3.7.1. п.3 договору).

21 квітня 2017 року між сторонами убло укладено додаткову угоду №1 до договору оренди вагонів №КЛ-163/12-16, пунктом 1 якої передбачено, що у разі відмови орендаря виконати ремонт, пропарювання та очищення РС та/або усунути інші недоліки, визначені формами ВУ23, ГУ23 та інше, орендодавець має право виконати дані роботи самостійно, а орендар зобов'язаний компенсувати витрати орендодавця на ремонт, промивку, пропарювання. Очищення та відправлення РС на станцію проведення відповідних робіт та на станцію орендодавця після усунення недоліків з урахуванням внутрішніх станційних зборів. При цьому, орендна плата нараховується та сплачується орендарем до дати прибуття РС на станцію орендодавця після остаточного усунення недоліків.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №1, всі затрати, пов'язані з простоєм, затримкою, траспортуванням РС сплачуються орендарем або орендодавцем, з подальшою компенсацією йому орендарем таких затрат. У разі промивання і пропарювання цистерн із залученням орендодавцем третьої особи з подальшим наданням підтверджуючих витрат, орендар відшкодовує ці витрати орендодавцю в повному обсязі на підставі виставлених рахунків.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було направлено залізничні цистерни у кількості 25 штук на пропарювання, за що було сплачено кошти у сумі 43990,00 грн., що підтверджується накладними від 03.05.2017 №44685832, №44685964, №44686319, №44686418 (а.с.37-42).

Крім того, позивачем було направлено 4 залізничні цистерни на плановий ремонт, за що сплачено 3587,60 грн., про що свідчить накладна від 03.05.2017 №44686459 (а.с.43).

У п.6 договору передбачено, що він набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині взаєморозрахунків до повного їх погашення.

Позивач стверджує, що відповідач у порушення умов договору не сплатив у повному обсязі орендну плату за передані в оренду залізничні цистерни, крім того, не відшкодував ТОВ «КЕРРІЛАЙН» витрати за відправлення цистерн на пропарювання та на ремонт, на надіслану претензію не відреагував, що й стало підставою для звернення із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, господарський суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою договір оренди вагонів №КЛ-163/12-16 від 26.12.2016, є договором найму (оренди), за яким наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 ЦК України).

Відповідно до ст.765 ЦК України, наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Згідно із ч.1, 3, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.286 ГК України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 193 ГК України передбачено, що субєкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.1, 2).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором оренди вагонів №КЛ-163/12-16 від 26.12.2016 виконав належним чином, а саме передав в оренду відповідачу залізничні цистерни, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передавання вагона в оренду №1 від 02.01.2017, №2 від 16.01.2017, №3 від 16.01.2017, №4 від 20.01.2017, №5 від 28.01.2017, №6 від 30.01.2017, №7 від 31.01.2017, №8 від 03.02.2017, №9 від 07.02.2017, №10 від 05.02.2017, №11 від 11.02.2017, №12 від 13.02.2017, №13 від 16.02.2017 (а.с.23-35). Акти підписані уповноваженими особами сторін та скріплені печатками, при цьому в актах вказано, що технічні несправності у цистерн відсутні.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Підпунктом 3.5. п.3 договору передбачено, що орендна плата за перший місяць орендного користування, сплачується орендарем у формі 100% попередньої оплати, на підставі рахунку орендодавця у строк не пізніше 5 банківських днів з моменту отримання рахунку, до моменту відправки РС на станцію першлого навантаження орендаря. Наступні платежі орендної плати здійснюються орендарем орендодавцю щомісячно, не пізніше 5-го числа поточного календарного місяця орендного користування РС, на підставі рахунків орендодавця.

У п.п.3.2. п.3 договору сторони домовились, що вартість оренди однієї чотирьохвісної цистерни, за одну добу складає 220,2 гривень, в т.ч. ПДВ 36,67 грн.

Згідно із п.п. 3.3. п.3 договору, сума цього договору визначається як загальна сума всіх платежів, які будуть здійснені в рамках цього договору на підставі актів викоаних робіт і в цілому залежить від кількості цистерн, що перебувають в оренді.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем (орендодавцем) було проведено роботи (надано транспортно-експедиційні послуги) за договором №КЛ-163/12-16 від 26.12.2016 з січня по березень 2017 року на загальну суму 398108,10 грн., що підтверджується актами виконаних робіт №37 від 31.01.2017 (сума за актом - 35863,26 грн.), №135 від 28.02.2017 (сума за актом 160834,62 грн.), №224 від 31.03.2017 (сума за актом 201410,22 грн.), які підписані обома сторонами та скріплені їх печатками (а.с.19-21).

Крім того, позивач стверджує, що ним у квітні 2017 року було виконано роботи (надано послуги) щодо оренди цистерн на суму 191417,40 грн.

Як стверджує позивач та вбачається із матеріалів справи відповідач у порушення умов договору лише частково здійснив оплату за оренду залізничних цистерн, а саме сплатив кошти у сумі 194475,86 грн., що підтверджується довідкою АТ «ОСОБА_2 Аваль» від 23.05.2017 про зараховані надходження за період з 05.01.2017 по 22.05.2017 на поточний рахунок ТОВ «КЕРРІЛАЙН» від ТОВ «УКРТРАНСМАГІСТРАЛЬ» по договору КЛ-163/12-16 від 26.12.2016.

Із вказаної довідки вбачається, що відповідачем повністю сплачено орендну плату за січень 2017 року, частково сплачено кошти за оренду цистерн за лютий у розмірі 138612,60 грн., частково сплачено орендну плату за березень у розмірі 20000,00 грн. При цьому орендну плату за квітень 2017 року не сплачено взагалі.

Матеріали справи свідчать, що сума, яка залишилася несплаченою відповідачем за договором становить 395049,64 грн.

Згідно із ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, суд бере до уваги, що в п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12. 2011 року, зазначено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем у порядку ст.ст. 4-3, 32, 33, 34 ГПК України, не надано суду доказів сплати суми коштів у розмірі 395049,64 грн. за договором та не спростовано обставин, що викладені у позовній заяві.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач не у повному обсязі сплатив позивачу плату за оренду залізничних цистерн за лютий, березень та квітень 2017 року, а саме сума коштів, яка залишилася несплаченою становить 395049,64 грн., у звязку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення 43990,00 грн. витрат за відправлення залізничних цистерн на пропарювання та 3587,60 грн. витрат за відправлення залізничних цистерн на ремонт, суд виходить за наступного.

Статтею 776 ЦК України передбачено, що поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п.п.3.7.1 п.3 договору, сторони дійшли згоди, що цистерни повинні подаватися у ремонт промитими і пропареними, за рахунок орендаря. У разі промивання і пропарювання за рахунок орендодавця, орендар відшкодовує ці витрати орендодавцю в поному обсязі, за умови надання копій всіх підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №1 від 21.04.2017 до договору оренди вагонів №КЛ-163/12-16, у разі відмови орендаря виконати ремонт, пропарювання та очищення РС та/або усунути інші недоліки, визначені формами ВУ23, ГУ23 та інше, орендодавець має право виконати дані роботи самостійно, а орендар зобовязаний компенсувати витрати орендодавця на ремонт, промивку, пропарювання. Очищення та відправлення РС на станцію проведення відповідних робіт та на станцію орендодавця після усунення недоліків з урахуванням внутрішніх станційних зборів. При цьому, орендна плата нараховується та сплачується орендарем до дати прибуття РС на станцію орендодавця після остаточного усунення недоліків.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №1, всі затрати, повязані з простоєм, затримкою, траспортуванням РС сплачуються орендарем або орендодавцем, з подальшою компенсацією йому орендарем таких затрат. У разі промивання і пропарювання цистерн із залученням орендодавцем третьої особи з подальшим наданням підтверджуючих витрат, орендар відшкодовує ці витрати орендодавцю в повному обсязі на підставі виставлених рахунків.

Cудом встановлено, що позивачем понесено витрати у розмірі 43990,00 грн. за направлення залізничних цистерн на пропарювання, що підтверджується накладними від 03.05.2017 №44685832, №44685964, №44686319, №44686418 (а.с.37-42).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем понесено витрати у розмірі 3587,60 грн. за направлення залізничних цистерн на ремонт, про що свідчить накладна від 03.05.2017 №44686459 (а.с.43).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачем всупереч ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України не надано суду доказів відшкодування позивачу (орендодавцю) понесених ним витрат щодо направлення цистерн на пропарювання та ремонт.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 43990, 00 грн. витрат за відправлення залізничних цистерн на пропарювання та 3587,60 грн. витрат за відправлення залізничних цистерн на ремонт є правомірними та обгрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 49 ГПК України та покладає витрати по сплаті судового збору у розмірі 6639,41 грн. на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНСМАГІСТРАЛЬ» (61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 72, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРРІЛАЙН» (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 26-Б, оф. 24, ) суму заборгованості у розмірі 442627,24 грн., з яких 395049,64 грн. основного боргу, 43990,00 грн. витрат за відправлення залізничних цистерн на пропарювання, 3587,60 грн. витрат за відправлення залізничних цистерн на ремонт, а також 6639,41 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.09.2017 р.

Суддя ОСОБА_3