ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.08.2017 Справа № 907/647/17

За позовом ОСОБА_1, м. Ужгород

до відповідача Ужгородської міської ради, м.Ужгород

про визнання бездіяльності Ужгородської міської ради неправомірною;

визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 15.05.2009 року №1108 в частині надання приватному підприємцю ОСОБА_3 дозволу на підготовку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0105 га в оренду в АДРЕСА_1;

визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 09.12.2011 року №362 в частині пункту 1.23;

визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 29.03.2013 року №864 про зміни та скасування рішень, а саме в частині пункту 3 про скасування рішення №140 від 26.12.2006 р.;

визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 24.05.2012 р. № 517 в частині пункту 1.6 про надання приватному підприємцю ОСОБА_3 дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0105 га в АДРЕСА_1;

визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 29.03.2013 № 868;

зобов"язання Ужгородської міської ради розглянути проект землеустрою про відведення земельної ділянки площею 0,0061 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 для розміщення тераси.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, м. Ужгород звернулась з позовом до відповідача Ужгородської міської ради, м.Ужгород про визнання бездіяльності Ужгородської міської ради неправомірною; визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 15.05.2009 року №1108 в частині надання приватному підприємцю ОСОБА_3 дозволу на підготовку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0105 га в оренду в АДРЕСА_1; визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 09.12.2011 року №362 в частині пункту 1.23; визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 29.03.2013 року №864 про зміни та скасування рішень, а саме в частині пункту 3 про скасування рішення №140 від 26.12.2006 р.; визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 24.05.2012 р. № 517 в частині пункту 1.6 про надання приватному підприємцю ОСОБА_3 дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0105 га в АДРЕСА_1; визнання незаконним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 29.03.2013 № 868; зобов"язання Ужгородської міської ради розглянути проект землеустрою про відведення земельної ділянки площею 0,0061 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 для розміщення тераси.

Позовна заява Вх. №02.5.1-13/694/17 від 29.08.2017 подана з порушенням вимог п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідна позиція викладена у п.2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" .

Подана позовна заява містить сім вимог немайнового характеру.

До матеріалів позовної заяви додано квитанції № 0.0.827521079.1 від 15.08.2017, № 0.0.827522425.1 від 15.08.2017, №0.0.827522105.1 від 15.08.2017, № 0.0.827521458.1 від 15.08.2017, згідно з якими сплачено суму 6400 грн., тобто судовий збір сплачено за чотири вимоги немайнового характеру.

Згідно з приписами п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

У відповідності до ст.56 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов'язок позивача, прокурора при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з вимогами ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви повинні бути додані докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

До позовної заяви додано копію опису вкладення, надісланого на адресу відповідача Ужгородської міської ради ( 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3), який містить відомості про надсилання відповідачеві копії лише позовної заяви. Відомостей про надсилання відповідачеві документів згідно переліку, наведеного у додатку до позовної заяви, доданий до позовної заяви опис вкладення не містить.

Враховуючи наведене, доданий до позовної заяви опис вкладення не може вважатися належним доказом надіслання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

На підставі викладеного, за відсутності належних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 6 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

За приписами вищевказаних нормГосподарського процесуального кодексу України позивачами у господарському процесі можуть бути, зокрема, громадяни, які мають статус фізичної особи-підприємця.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" вказано на те, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У позовній заяві у розділі про найменування сторін позивачем визначено ОСОБА_1 без посилання на статус фізичної особи - підприємця. Аналогічно, і за змістом позовної заяви не міститься жодного посилання на статус позивача як фізичної особи-підприємця. Разом з тим, у пакеті доданих до позовної заяви документальних доказів містяться документи, що підтверджують статус позивача як фізичної особи-підприємця.

При повторному зверненні до господарського суду з даним позовом необхідно врахувати вищевикладене та чітко вказати особу позивача, на захист прав та інтересів якого подається даний позов.

Керуючись пунктами 4, 6 частини першої статті 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву і додані до неї документи повернути без розгляду.

2. Позовну заяву (вх. №02.3.1-13/694/17 від 29.08.2017 ) на 5 аркушах та додані до неї документи повернути заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя І.В. Івашкович