ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017 справа № 905/665/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 ОСОБА_5 за довіреністю б/н від 24.05.2017р., ОСОБА_6 за довіреністю № 01-Д від 03.01.2017р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма «Мега-Мет», м. Маріуполь, Донецька область,
на рішення Господарського суду Донецької області
від08.06.2017
у справі№ 905/665/16 (головуючий суддя Курило Г. Є., судді Мельниченко Ю. С., Чорненька І. К.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп», м. Маріуполь, Донецька область,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма «Мега-Мет», м. Маріуполь, Донецька область,
простягнення 677 724, 17 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп», м. Маріуполь, Донецька область (далі Позивач, ТОВ «Мастер Груп») звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Мега Мет», м. Маріуполь, Донецька область (далі Відповідач, ТОВ ВКФ «Мега Мет»), з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог № 050416-1/905/665/16 від 05.04.2017р., суми заборгованості у розмірі 668 427,44 грн, суми 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 9 296,73 грн.

31.05.2016р. до Господарського суду Донецької області від ТОВ ВКФ «Мега Мет» надійшла зустрічна позовна заява про стягнення з ТОВ «Мастер Груп» 889 914, 12 грн, у прийнятті якої, ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.05.2016р. відповідачу було відмовлено.

Зазначена ухвала суду першої інстанції була залишена без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.06.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016р.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 08.06.2017р. (повний текст підписано 09.06.2017р.) у справі № 905/665/16 позовні вимоги ТОВ «Мастер Груп» було задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ТОВ ВКФ «Мега Мет» на користь ТОВ «Мастер Груп» суму заборгованості у розмірі 668 427,44 грн, суму 3% річних у розмірі 9 296,73 грн та суму судового збору в розмірі 10 165,86 грн.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 08.06.2017р. у справі № 905/665/16 скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Мастер Груп» у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення Господарського суду Донецької області у цій справі не можна вважати законним і обґрунтованим, оскільки воно ґрунтується на помилкових висновках суду і є таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, скаржник посилається на ненастання строку оплати товару через недодержання позивачем вимог п. 4.1 договору.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) ОСОБА_1, судді Марченко О. А., Радіонова О. О..

У зв`язку з перебуванням у відпустці на дату розгляду справи судді-члена колегії ОСОБА_7 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого сформовано колегію у складі: головуючий суддя Татенко В. М., судді Марченко О. А., Зубченко І. В.. Строк розгляду апеляційної скарги розпочато заново.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.07.2017р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 30.08.2017р.

Остаточно апеляційна скарга ТОВ «ВКФ «Мега-Мет» на рішення Господарського суду Донецької області від 08.06.2017р. по справі № 905/665/16 розглянута колегією суддів у складі: головуючий суддя Татенко В. М., судді Зубченко І. В., Стойка О. В..

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: повідомлення належним чином про час та місце судового розгляду та витребування у сторін необхідних доказів та пояснень для правильного вирішення спору.

Фіксація судового процесу апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудіофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

18.07.2017р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду від ТОВ «Мастер Груп» надійшов відзив б/н від 17.07.2017р. на апеляційну скаргу ТОВ ВКФ «Мега Мет», який було розглянуто судовою колегією та долучено до матеріалів справи.

Представник скаржника у судовому засіданні 30.08.2017р. підтримав доводи апеляційної скарги та заявив клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю додатково часу для збирання доказів по справі.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання відповідача у зв'язку з його небґрунтованістю.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та просив суд залишити без змін рішення Господарського суду Донецької області від 08.06.2017р., а апеляційну скаргу ТОВ ВКФ «Мега Мет» залишити без задоволення.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 29.10.2012р. між ТОВ «Мастер Груп» (далі Продавець) та ТОВ ВКФ «Мега Мет» (далі Покупець), укладено договір № 13/12-П (далі Договір), за умовами якого, продавець продає, а покупець набуває на умовах, викладених у договорі, брухт і відходи з чорних металів відповідно до ДСТУ 4121-2002 та додатковими вимогами, зазначеними в договорі, згідно Специфікаціям та Доповненнями, далі Товар (п. 1.1 договору).

Продавець гарантує, що є власником Товару (п.1.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору ціна на товар встановлюється за згодою сторін та зазначається в доповненнях до даного Договору (специфікаціях, накладних та т.д.).

Загальну суму договору складає сума в національній валюті України, визначена на підставі Специфікацій та Доповненнях, доданих до Договору. Загальна сума договору може бути змінена за згодою сторін у зв`язку зі змінами рівня цін або об`ємом поставки (п.2.2 договору).

Згідно з п.3.1 договору продавець здійснює поставку продукції на умовах СРТ (Інкотермс в редакції 2000р.). Продавець за свій рахунок самостійно, або за участю третіх осіб зобовязується поставити Товар Покупцю.

Право власності, ризики та вигоди на Товар переходить до покупця в момент підписання акту приймання передачі Товару (п.3.2 договору).

Пунктом 8.3. договору передбачено, що договір набирає чинність з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2013 року.

На виконання умов договору позивачем постачався товар, який отриманий відповідачем, що підтверджується видатковими накладними №234 від 30.11.2012р. на суму 293 915,05 грн, № 245 від 31.12.2012р. на суму 44 887,50 грн, № 22 від 28.02.2013р. на суму 161 555,74 грн, № 37 від 31.03.2013р. на суму 481 818,75 грн, № 56 від 30.04.2013р. на суму 15 015,00грн, № 62 від 30.04.2013р. на суму 1 078 604,25 грн, № 84 від 31.05.2013р. на суму 886 448,75 грн (в загальній сумі 2962 245,04 грн), які містяться в матеріалах справи.

Вищезазначені видаткові накладні підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень. Факт отримання товару підтверджується підписом представника відповідача на видаткових накладних.

В матеріалах справи наявні рахунки-фактури на оплату продукції №234 від 30.11.2012 на суму 293915,05грн., №245 від 31.12.2012 на суму 44887,50грн., №22 від 28.02.2013 на суму 161555,74грн., №37 від 31.03.2013 на суму 481818,75грн., №3004 від 30.04.2013 на суму 15015,00грн., №62 від 30.04.2013 на суму 1078604,25грн., №84 від 31.05.2013 на суму 886448,75грн. (в загальній сумі 2962245,04грн.).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Сторони є вільними в укладенні договору, у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; також сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам у справі, Донецький апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що між сторонами був укладений договір, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, тому спірні відносини, регулюються главою 54 розділом 3 Цивільного кодексу («ЦК») України та главою 30 розділом 1 Господарського кодексу («ГК») України (ч.6 ст. 265 ГК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч. 1 ст. 666 ЦК України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві (ч. 2 ст. 666 ЦК України).

Оскільки при прийманні продукції відповідачем в згідно до "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965р. № П-6" (із змінами та доповненнями) жодних актів про некомплектність продукції та відсутність супровідних документів не складалося, в подальшому відповідач із відповідними претензіями на адресу позивача не звертався і іншого відповідачем не доведено, судова колегія вважає, що це свідчить про передання відповідачу останніх у повному обсязі та у відповідності до умов договору.

Доводи скаржника про те, що право власності на товар не перейшло до останнього у зв'язку з тим, що сторонами не був складений акт прийому передачі, як того вимагає п. 3.2 договору, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, в даному випадку, наявні в матеріалах справи видаткові накладні є первинними обліковим документом в розумінні вищезазначеного Закону та підписання покупцем видаткової накладної підтверджує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відтак, судова колегія вважає доводи апеляційної скарги такими, що спростовуються матеріалами справи та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки у відповідача перед позивачем наявна непогашена заборгованість в сумі 688 427,44 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення, що згідно вимог ст. 611, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України є підставою для застосування до відповідача відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних є законною та обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення позивачем показників 3% річних щодо строків, сум, ставок нарахувань, які проведені позивачем, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо присудження до стягнення з відповідача на користь позивача суми 3% річних у розмірі 9 296,73 грн.

З огляду на викладене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги ТОВ «Мастер Груп».

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Мега Мет», м. Маріуполь, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 08.06.2017р. у справі № 905/665/16 без змін.

Головуючий В.М. Татенко

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1- позивачу;

2- відповідачу; 1- ГСДО;

1- у справу.