ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2017 р.Справа № 915/815/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Т.А. Величко, Л.В. Лавриненко

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 27.07.2017 року про зупинення провадження

у справі № 915/815/16

за позовом Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 енергетики та вугільної промисловості України

про стягнення 68806386,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року Публічне акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України звернулось до місцевого господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз про стягнення 68806386,36 грн., з яких 63087501,32 грн. основного боргу, 5353849,84 грн. пені, 365035,20 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 року №13-103-ВТВ, укладеного між сторонами, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість, на яку позивачем нараховано пеню та 3% річних.

У відзиві на позов відповідач зазначив про його необґрунтованість та безпідставність.

Ухвалою суду першої інстанції від 24.10.2016 року припинено провадження у справі в частині стягнення заборгованості за поставлений природний газ у сумі 25157,75 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (відсутність предмету спору).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 24.10.2016 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.06.2017 року рішення суду першої інстанції від 24.10.2016 року та постанова суду апеляційної інстанції від 30.01.2017 року скасовані, справу направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Ухвалою суду першої інстанції від 03.07.2017 року справу прийнято до провадження із призначенням до розгляду, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 енергетики та вугільної промисловості України.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.07.2017 року (суддя Семенчук Н.О.) за клопотанням відповідача зупинено провадження у даній справі до вирішення повязаної з нею іншої справи №910/10897/14, що розглядається господарським судом міста Києва.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач 03.08.2017 року, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.08.2017 року скаржнику поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просив у її задоволенні відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу від третьої особи не надходив.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального, судова колегія зазначає наступне.

Предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, яка складається з основного боргу за договором купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 року №13-103-ВТВ укладеного між сторонами та нарахованих пені і 3% річних.

24.07.2017 року відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №915/815/16 до вирішення повязаної з нею справи №910/10897/17 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» до ОСОБА_3 енергетики та вугільної промисловості України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_4 казначейська служба України про стягнення 66724200,00 грн. - компенсації за завдану шкоду незаконними діями органів державної влади та внаслідок прийняття незаконного нормативного акту, яка знаходиться на розгляді господарського суду міста Києва.

Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що під час розгляду справи №910/10897/17 досліджуються обставини прийняття відповідних рішень ОСОБА_3 енергетики та вугільної промисловості України, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а також вплив таких рішень на виникнення у відповідача за цією справою шкоди. Саме ці рішення зазначені у Сертифікаті Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини від 31.03.2016 року №6083, як обставини непереборної сили і саме у звязку з цими обставинами виникає необхідність, на думку Вищого господарського суду України, яка викладена в постанові від 07.06.2017 року по цій справ,і виконання відповідачем вимог ст. 625 ЦК України. Тобто зясування таких обставин має вирішальне та принципове значення для правильного вирішення справи №915/815/16.

Підставою для подання позову у справі №910/10897/17 стало скасування судом наказу ОСОБА_3 енергетики та вугільної промисловості України від 02.03.2015 року №122 Про затвердження розмірів нормативних втрат і виробничо технологічних втрат газорозподільних підприємств на 2015 рік, яким були затверджені занижені граничні обсяги нормативних втрат і виробничо технологічних витрат для газорозподільних підприємств та які були враховані в тарифі на розподіл газу, затвердженому Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг для ПАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз. Затвердження ОСОБА_3 енергетики та вугільної промисловості України занижених обсягів ВТВ і як наслідок неврахування в тарифі фактично спожитих ПАТ Миколаївгаз обсягів ВТВ і спричинило виникнення заборгованості перед позивачем за договором купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 року №13-103-ВТВ, яка є предметом стягнення у справі №915/815/16.

Неможливість виконання обовязків із оплати вартості придбаного газу для потреб ВТВ за означеним договором підтверджена сертифікатом про форс мажорні обставини від 31.03.2016 року №6083, виданим Торгово промисловою палатою України, згідно якого, настання форс мажорних обставин обумовлено саме дією/бездіяльністю третіх осіб/органів державної влади, тобто, Торгово промислова палата України засвідчила факт умисного заниження обсягів ВТВ, що були враховані при встановленні тарифу на розподіл для ПАТ Миколаївгаз. За наведених обставин, на думку відповідача, господарські справи №915/815/16 та №910/10897/17 є взаємоповязаними.

Задовольняючи клопотання відповідача та зупиняючи провадження у справі до вирішення господарським судом міста Києва справи №910/10897/17, місцевий господарський суд зазначив, що повязаність справ полягає у тому, що у справі №910/10897/17 встановлюються обставини щодо прийняття відповідних рішень ОСОБА_3 енергетики та вугільної промисловості України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які зазначені у Сертифікаті Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини від 31.03.2016 року №6083, як обставини непереборної сили і саме у звязку з цими обставинами виникає необхідність, виконання відповідачем вимог ст. 625 ЦК України у справі №915/815/16. Таким чином, справа №910/10897/17 повязана зі справою №915/815/16, оскільки в ній встановлюються обставини, що впливають на оцінку доказів у справі № 915/815/16 та мають значення для даної справи.

Судова колегія не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на слідуюче.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені 1411.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію. Крім того, перелік підстав відкладення розгляду справи не є вичерпним, а зупинити провадження у справі господарський суд може лише з підстав, установлених законом.

За приписами ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Відповідно до п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати: а) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; б) чим зумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Так, складовою суми позову у справі №910/10897/17 є сума заборгованості ПАТ по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз у розмірі 66724200,00 грн., яка є предметом розгляду у справі №915/815/16.

Тобто, ПАТ по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз просить господарський суд міста Києва стягнути з Державного бюджету України на його користь кошти, які з нього ще не стягнуті господарським судом Миколаївської області, однак уже визнанні ним, як отримані збитки.

З урахуванням наведеного, судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку суд першої інстанції не був позбавлений можливості в рамках розгляду даної справи надати правову оцінку доказам, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги в цій справі та самостійно встановити обставини, які встановлюються судом при розгляді справи №910/10897/17.

Крім того, колегія суддів вважає, що у місцевого господарського суду були відсутні будь-які перешкоди у виконанні вказівок Вищого господарського суду України, наведених у постанові від 07.06.2017 року у даній справі, зокрема, щодо застосування ст. 625 ЦК України встановлення строку виконання зобовязання з оплати спірного обсягу поставленого природного газу та часу його поставки, а також визначення за якими актами приймання-передачі виникла спірна заборгованість, а відтак зясувати, в якій саме частині зобовязання строк його виконання може бути відкладено на строк дії форс-мажорних обставин, зясувати чи містять наведені у Сертифікаті Торгово-промислової палати обставини непереборної сили ознаки надзвичайності та невідворотності для виконання відповідачем обовязку за договором поставки з оплати одержаного природного газу, зясувати чи було виконано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2015 року у справі №826/15132/15, чи було затверджено ОСОБА_3 енергетики та вугільної промисловості України у 2015 році нові розміри ВТВ для газорозподільних підприємств.

Отже, вирішення господарським судом міста Києва справи №910/10897/17 не може бути перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі у відповідності до вимог ст. 43 ГПК України.

Враховуючи наведене, оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд по суті до місцевого господарського суду, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України задовольнити.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 27.07.2017 року у справі № 915/815/16 скасувати, справу передати на розгляд по суті до місцевого господарського суду.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 23.08.2017 року

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Т.А. Величко

Суддя Л.В. Лавриненко