номер провадження справи 15/72/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2017 Справа № 908/1407/17

За позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України, 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14 в особі Бердянської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, 71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 6

до відповідача 1. ОСОБА_1 підприємства Група науково - промислових досліджень (Морський агент СЧС Вера), 71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 138-а в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 138-а

до відповідача 2. Товариства з обмеженою відповідальністю Почерк, 71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 138-а

про стягнення коштів

Суддя Горохов І.С.

Секретар судового засідання Чернетенко А.С.

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідачів 1, 2: ОСОБА_2, рішення № 5 від 15.09.2016; протокол № 8 від 02.12.016.

суть спору:

До господарського суду Запорізької області звернулось Державне підприємство Адміністрація морських портів України, м. Київ в особі Бердянської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, Запорізька область, м. Бердянськ до відповідачів ОСОБА_1 підприємства Група науково - промислових досліджень (Морський агент СЧС Вера), Запорізька область, м. Бердянськ та Товариства з обмеженою відповідальністю Почерк, Запорізька область, м. Бердянськ про стягнення заборгованості в розмірі 13 844,04 грн.

10.07.2017 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.07.2017 порушено провадження у справі № 908/1407/17, присвоєно справі номер провадження № 15/72/17, розгляд якої призначено на 25.07.2017. Ухвалою суду від 25.07.2017 розгляд справи відкладався на 22.08.2017.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі документальними доказами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в період з 28.04.2014 по 30.12.2014 Бердянською філією ДП Адміністрація морських портів України надавалися послуги ДСД 30.05.12 №1 УП/О 32972994 ПП ГНПД як морському агенту СЧС Вера на підставі заявок морського агента. За вказаний період на підставі заявок морського за надані послуги СЧС Вера виставлені рахунки на загальну суму 13 844,04 грн., які не сплачені відповідачем. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13 844,04 грн. за отримані послуги, а саме: із забезпечення заїзду легкового та/або вантажного автотранспорту у морський порт; з оформлення перепусток у морський порт працівникам, представникам та/або відвідувачам замовника. Просить позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні 22.08.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 1 надав відзив на позов, відповідно до якого заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що дані рахунки не є обґрунтованими та такими, що не підлягають сплаті, так як носять подвійний характер платежів за одну і ту ж саму послугу, що входить до складу портових зборів та вже оплачені за кожний судозахід, шляхом оплати причального збору та сплаченого податку на утримання державних автошляхів з кожного автомобіля. Просить в задоволені позову відмовити. Також, надав клопотання про стягнення з позивача витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 2500,00 грн.

Відповідач 2 в судовому засіданні, заперечив проти позову, в обґрунтування зазначає, що ТОВ «Почерк» є власником СЧС «ВЕРА», у спірний період виконував обов'язки судновласника, діяльності у порту Бердянськ не вів. Послуги порту Бердянськ отримує саме СЧС «ВЕРА» та його екіпаж. Судновласники СЧС «ВЕРА» ніякої господарської діяльності в порту Бердянська не ведуть, при цьому порт ніякої участі в обслуговуванні СЧС «ВЕРА» не приймає. За спірний період СЧС «ВЕРА» сплатив всі портові збори через морського агента. СЧС «ВЕРА» заходить до проміжного порту Бердянськ лише з метою проведення заходів з безпеки судноплавства (мореплавства) пп. 2.4.5 п. 2.4 Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затвердженні наказом № 545 від 17.07.2003 Міністерства транспорту України зареєстровано в Мінюсті 23.03.2004 за № 353/8952. Відповідач 2 зазначає, що у спірному періоді по даній справі іншої мети суднозаходу не доведено, тому законодавством не передбачено отримання додаткових грошей з СЧС «Вера» у порту Бердянськ до вже отриманих портом портових зборів, оскільки послуг господарського характеру судно у порту не замовляло. Просить в задоволені позову відмовити. Також, надав клопотання про стягнення з позивача витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 2500,00 грн.

В судовому засіданні 22.08.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника відповідачів 1, 2, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд встановив наступне.

Листами капітана СЧС «Вера» від 30.10.2013 за вих. № 127 та листа керівника ДСД ПП «ГНПД» від 23.10.2013 за вих. № 45 морським агентом в рамках ст. 116-119 Кодексу торговельного мореплавства України (далі КТМ України) номіновано ДСД 30.05.12 № 1 УП/О 32972994 Приватне підприємство Група науково-промислових досліджень.

28.04.2014 між Державним підприємством Адміністрація морських портів України (далі АМПУ, Позивач, виконавець) та ДСД 30.05.12 № 1 УП/О 32972994 ОСОБА_1 підприємства Група науково-промислових досліджень (Відповідач 1, агент) укладено договір № 83-П-БЕФ-14 (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов'язується за заявкою замовника та на умовах визначених договором надавати замовнику послуги зазначені в п. 1.2. договору, а замовник - прийняти й оплатити надані послуги:

- із забезпечення заїзду легкового та/або вантажного автотранспорту у морський порт;

- з оформлення перепусток у морський порт працівникам, представникам та/або відвідувачам Замовника (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.5 договору облік наданих послуг із забезпечення заїзду легкового та вантажного автотранспорту замовника у морський порт здійснюється виконавцем.

Оформлення наданих послуг здійснюється шляхом підписання сторонами Акту про надані послуги протягом 5-ти днів з дати його отримання замовником. У разі неповернення підписаного Акту або мотивованої відмови від його підписання у 5-ти денний термін і дати його отримання замовником, такий Акт, підписаний тільки з боку виконавця, вважається належним доказом виконання всього обсягу послуг за даним договором (п. 2.6. договору).

Порядок розрахунків та тарифи на послуги сторони визначили в розділі 3 Договору, а саме в п. 3.1. 3.4.

Згідно пункту 3.1. договору, вартість послуг, зазначених в пункті 1.2. договору, визначена калькуляціями, затвердженими наказами АМПУ.

За фактом надання послуг виконавець щодекадно складає та надає замовнику Акт про надані послуги (у двох примірниках), рахунок та податкову накладну (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору оплата наданих послуг здійснюється замовником протягом 5 банківських днів з дати отримання Акту - про надані послуги, рахунку й податкової накладної шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (Бердянської філії).

Відповідно до підпункту 4.1.1. п. 4.1. договору відносно представників судновласника (крім капітана морського судна) виконавцю надається копія (завірена печаткою та підписом керівника) договору морського агентування, оформленого з урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль» та ст. ст. 116, 117 Кодексу торговельного мореплавства.

Замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість наданих виконавцем послуг, згідно умов цього договору. Приймати надані послуги, згідно Акту про надані послуги. (п. п. 4.1.3, 4.1.4 договору).

Відповідно до п. 4.2.1 договору у разі невиконання зобов'язань виконавцем Замовник мас право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це його у строк 10 календарних днів до запланованої дати розірвання договору.

Виконавець зобовязаний забезпечити якісне надання послуг у відповідності з умовами цього договору. Надавати замовнику рахунок, податкову накладну та акт про надані послуги. (п. п. 4.3.1., 4.3.2 договору).

Підпунктом 4.4.2. пункту 4.4. договору, передбачено право виконавця своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги згідно умов цього договору.

Відповідно до п. 4.4.3 договору у разі невиконання зобов'язань замовником виконавець має право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це замовника у строк 10 календарних днів до запланованої дати розірвання договору.

Згідно з п. 8.1. договору цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2014 року, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх.

Наказами начальника БФ ДП «АМПУ» від 28.03.2014 № 84-ОД, від 11.04.2014 № 90-ОД керуючись ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про морські порти України», було введено тарифи на послуги із заїзду вантажного автотранспорту на територію БФ ДП «АМПУ» та послуги з оформлення перепусток.

За період з 28.04.2014 по 30.12.2014 вартість послуг, що не входять до складу портових зборів складала:

- за заїзд вантажного автотранспорту на територію БФ ДП «АМПУ» -

52,78 грн./маш. без ПДВ;

- за оформлення разових перепусток - 5,07 грн./шт. без ПДВ;

- за оформлення тимчасових перепусток - 17,06 грн./шт. без ПДВ;

- за оформлення постійних перепусток - 27,34 грн./шт. без ПДВ;

Вартість вказаних Послуг, погоджена сторонами у пунктах 3.1.1.; 3.1.3. та 3.1.4. договору укладеного з відповідачем-1.

Вказаний договір підписаний відповідачем без зауважень, у вказаний період був діючим, та не визнавався сторонами недійсним у встановленому законом порядку.

Як зазначає позивач у позові, за надання послуг за умовами договору № 83-П-БЕФ від 28.04.2014 (забезпечення заїзду вантажного автотранспорту у морський порт), відповідачу-1 як замовнику, були виставлені наступні рахунки з урахуванням ПДВ, які залишилися не сплачені:

- № НОМЕР_1 від 22.07.2014 (заїзд 8 маш.) - 506,69 грн.

- № НОМЕР_2 від 31.07.2014 (заїзд 12 маш.) - 760,03 грн.

- № НОМЕР_3 від 14.08.2014 (заїзд 4 маш.) - 253,34 грн.

- № НОМЕР_4 від 31.08.2014 (заїзд 36 маш.) - 2 280,10 грн.

- № НОМЕР_5 від 15.09.2014 (заїзд 16 маш.) - 1013,38 грн., частково сплачено 1000 грн. 03.10.2014р., залишок -13,38 грн.

- № НОМЕР_6 від 30.09.2014 (заїзд 21 маш.) - 1330,06 грн.

- № НОМЕР_7 від 16.10.2014 (заїзд 28 маш.) - 1773,41 грн.

- № НОМЕР_8 від 31.10.2014 (заїзд 16 маш.) - 1013,38 грн.

- № НОМЕР_9 від 17.11.2014 (заїзд 37 маш.) - 2343,43 грн.

- № НОМЕР_10 від 30.11.2014 (заїзд 8 маш.) - 506,69 грн.

- № НОМЕР_11 від 16.12.2014 (заїзд 14 маш.) - 886,70 грн.

- № НОМЕР_12 від 31.12.2014 (заїзд 27 маш.) - 1710,07 грн.

Всього заборгованість по наданим послугам з забезпечення заїзду вантажного автотранспорту за вказаний період складає - 13 377,28 грн.

За надання послуг за умовами договору № 83-П-БЕФ від 28.04.2014 року (оформлення постійних, тимчасових та разових перепусток) відповідачу-1 як замовнику, були виставлені наступні рахунки з урахуванням ПДВ, які залишилися не сплачені:

- № НОМЕР_13 від 30.04.2014 (оформлення 6 постійних перепусток)

-196,85 грн.

- № НОМЕР_14 від 31.05.2014 (З разові перепустки) - 18,25 грн.

- № НОМЕР_15 від 30.06.2014 (1 разова, 1 тимчасова перепустки) -

26,56 грн.

- № НОМЕР_16 від 31.07.2014 (1 разова перепустка) - 6,08 грн.

- № НОМЕР_17 від 31.08.2014 (2 разові перепустки) - 12,17 грн.

- № НОМЕР_18 від 30.09.2014 (6 разових перепусток) - 36,50 грн.

- № НОМЕР_19 від 31.10.2014 (9 разових перепусток) - 54,76 грн.

- № НОМЕР_20 від 30.11.2014 (13 разових перепусток) - 79,09 грн.

- № НОМЕР_21 від 31.12.2014 (6 разових перепусток) - 36,50 грн.

Всього заборгованість по наданим послугам з оформлення перепусток за вказаний період складає - 466,76 грн.

За фактом наданих послуг позивачем у відповідності до умов зазначеного договору, щодекадно складалися та передавалися відповідачу-1, оформлені Акти виконаних робіт/наданих послуг в двох примірниках, та остаточний рахунок.

Про отримання рахунків разом із двома примірниками актів виконаних робіт/наданих послуг за спірний період свідчить підпис представників відповідача-1 у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Відповідач-1, власник судна СЧС «Вера» - ТОВ «Почерк», своєчасно не оплатили зазначені рахунки, внаслідок чого виникла заборгованість за отримані у 2014 році послуги перед позивачем у сумі 13 844,04 грн.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, оцінивши та дослідивши надані до матеріалів справи докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами склалися правовідносини, які виникли під час виконання умов договору щодо надання послуг.

Предметом спору в даній справі є вимоги про стягнення заборгованості з відповідача (морського агента) за надані позивачем (АМПУ) послуги за договором № 83-П-БЕФ-14 від 28.04.2014 в період з 28.04.2014 по 30.12.2014.

При цьому підставою заявлених позивних вимог є саме укладений між позивачем (адміністрацією морського порту) та відповідачем (морським агентом) Договір № 83-П-БЕФ-14 від 28.04.2014.

Відносини, що виникають з торговельного мореплавства врегульовані нормами Кодексу торговельного мореплавства України № 176/95-ВР від 23.05.1995, далі КТМ України.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює відносини у сфері портової діяльності, зокрема встановлює основи державного регулювання діяльності в морських портах, порядок будівництва, відкриття, розширення та закриття морських портів в Україні, порядок провадження на їх території господарської діяльності, у тому числі надання послуг, визначає правовий режим обєктів портової інфраструктури є Закон України Про морські порти України № 4709-VI від 17.05.2012 року.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про морські порти України морський порт це визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших повязаних з цим видів господарської діяльності.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону України визначено, що акваторія морського порту (портова акваторія) це визначена межами частина водного обєкта (обєктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Згідно зі ст. 116 КТМ України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона її на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

Права та обовязки морського агента передбачені статтею 117 КТМ України, а саме: морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Морський агент зобов'язаний:

а) здійснювати добросовісно свою діяльність відповідно до інтересів судновласника або іншого довірителя і звичайної практики морського агентування;

б) діяти в межах своїх повноважень;

в) не передавати здійснення своїх функцій іншій особі (суб'єкту), якщо тільки він не був уповноважений на це своїм довірителем.

Приписами ст. 118 КТМ України встановлено, що судновласник або інший довіритель зобов'язані:

а) надавати морському агенту кошти, достатні для здійснення його функцій;

б) відшкодовувати морському агенту будь-які витрати, зроблені ним від їх імені або за їх згодою;

в) нести відповідальність за наслідки будь-яких дій морського агента в межах його повноважень. У разі обмеження довірителем звичайних повноважень морського агента будь-яка угода, укладена ним з третьою особою, яка діяла добросовісно, є дійсною і обов'язковою для довірителя, якщо тільки третій особі не було відомо про таке обмеження.

З аналізу викладених норм КТМ України вбачається, що морський агент виконує функцію посередника між портом та судновласником або капітаном судна згідно зі ст. 58 КТМ України. При цьому взаємовідносини між судновласником та морським агентом регулюються договором морського агентування.

Так, в матеріалах справи містяться договір морського агентування за винагороду № 10/13-1 від 01.01.2013 року, укладений між морським агентом ДСД 30.05.12 № 1- УП/О 32972994 Група науково-промислових досліджень та Товариством з обмеженою відповідальністю Почерк.

Відповідно до п. 1.1. договору № 10/13-1 від 01.01.2013 предметом регулювання цього договору є взаємини «агента» і «власника» в процесі агентування судновласника на підставі заявок-доручень (номінацій), отриманих від «власника», які є невід'ємною частиною даного договору.

Параграфом 2 врегульовано обовязки сторін.

Власник зобовязується: а) у письмовій формі по телефону/факсу, е-mail номінувати агента по кожному судну; б) надавати агентові повну і своєчасну інформацію підходу судна, характеристиках судна, кількості і виді вантажу, потребах судна; в) своєчасно переказувати кошти на рахунок агента для покриття витрат судна.

Агент зобовязується: а) забезпечувати повний комплекс послуг відповідно до Кодексу торгового мореплавання України від імені і за дорученням власника; б) робити усі необхідні заходи до швидкого завершення рейсу і зниження витрат на стоянці (п. п. 2.1., 2.2. договору № 10/13-1 від 01.01.2013) .

При цьому умовами вказаного договору морського агентування чітко визначено, що судновласник зобовязується видавати морському агенту в достатній кількості кошти для покриття витрат вказаних суден за погодженим капітаном судна рахункам, згідно вимог пункту а ч. 1 ст. 118 Кодексу торговельного мореплавства України в забезпечення платежів за судна. Кошти, які будуть сплачені морським агентом для опрацювання вказаного судна Державному підприємству Бердянська філія Адміністрації морських портів України є власністю судновласника, у звязку з чим спори за кошти, в тому числі в судовому порядку вирішуються судновласником стосовно своєї власності згідно листа Міністерства транспорту України № 1/8-848,4 від 03.12.2003 та листа Національного банку України вих. № 13-112/5366 від 23.12.2003.

Матеріали справи свідчать, що саме у звязку з наявністю вказаного договору морського агентування капітаном СЧС «Вера» та керівником ДСД ПП «ГНПД» були видані номінації, оформлені листами від 30.10.2013 за вих. № 127 та від 23.10.2013 за вих. № 45, про визначення морським агентом ДСД 30.05.12 № 1 УП/О 32972994 Група науково-промислових досліджень, з яким в подальшому позивачем був укладений договір № 83-П-БЕФ-14 від 28.04.2014.

Таким чином, укладаючи з позивачем договір № 83-П-БЕФ-14 від 28.04.2014 відповідач 1 діяв як морський агент.

Як зазначено вище, предметом спору в даній справі є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги, надані позивачем за договором № 83-П-БЕФ-14 від 28.04.2014 в період з 28.04.2014 року по 30.12.2014 року, а саме: послуги із забезпечення заїзду легкового та/або вантажного автотранспорту у морський порт; з оформлення перепусток у морський порт працівникам, представникам та/або відвідувачам замовника.

З аналізу приписів ст. 21 Закону України Про морські порти України вбачається, що у морському порту надаються послуги, тарифи на які підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту (спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів), а також інші послуги, тарифи на які є вільними та визначаються договором між субєктом господарювання, який надає відповідні послуги, та їх замовником.

Частиною 1 ст. 22 Закону України Про морські порти України у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в обємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. ст. 22 Закону України Про морські порти України портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом. Причальний збір справляється на користь власника причалу, а якщо причал перебуває у користуванні - на користь відповідного користувача. Канальний збір справляється на користь власника каналу. Корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності цим Законом.

Згідно до п. 1.3., 1.4. Порядку справляння зборів та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013 року (далі Порядок № 316) портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку. Сплата портових зборів у морських портах здійснюється до виходу судна з морського порту.

Пунктом 2.1. вказаного Порядку № 316 передбачено, що із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м обєму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку. Ставки, наведені у додатку 2 до цього Порядку, не передбачають додаткове окреме справляння корабельного збору за вхід та вихід в операційну акваторію причалу (причалів), за винятком випадків, зазначених у цьому додатку.

Порядком № 316 передбачено, що кошти від корабельного збору використовуються, зокрема на заходи, повязані із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах.

Приписами ст. 23 КТМ України визначено, що судно може бути допущене до плавання тільки після того, як буде встановлено, що воно задовольняє вимоги безпеки мореплавства, охорони людського життя і навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України Про морські порти України державний нагляд за безпекою мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях здійснюється капітаном морського порту.

Частиною 1 ст. 79 вказаного Закону визначено, що розпорядження капітана морського порту з питань забезпечення безпеки мореплавства і порядку в морському порту, що належать до його компетенції, обовязкові для всіх суден, юридичних і фізичних осіб, які перебувають в акваторії та на території цього морського порту. Тобто до компетенції капітана морського порту належить розпорядження з питань забезпечення безпеки мореплавства і порядку в морському порту.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 78 Закону України Про морські порти України до функцій капітана морського порту належать, зокрема оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту.

З аналізу викладених норм Закону вбачається, що оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту є законодавчо визначеною функцією капітана морського порту, який є посадовою особою уповноваженою на здійснення державного нагляду за мореплавством у морському порту України.

Відтак, оформлення приходу суден у морський порт і виходу з морського порту відноситься до заходів, повязаних із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах, при цьому за кожний вхід суден у порт та вихід з порту нараховується корабельний збір у розмірі, визначеному Порядком № 316.

Відповідно п. 2.4.5. п. 2.4. Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 17.07.2003 року № 545, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 23.03.2014 року за № 353/8952, заходи щодо поповнення запасів, укриття від непогоди, вивантаження риби та рибопродукції в проміжному порту без зміни екіпажу відносяться до заходів з безпеки судноплавства для риболовних суден, що заходять у морський порт.

До заходів з безпеки судноплавства відноситься й забезпечення безпечного проїзду до судна на вимогу Міжнародного Кодексу з охорони суден і портових засобів від 12.12.2002 № 2.

Для забезпечення безпеки в секторі морського транспорту адміністрацією морських портів України створюється у встановленому законом порядку служба морської безпеки (далі СМБ).

Так, відповідно до п. 1.4. Типового положення про службу морської безпеки порту, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 25.08.2011 року № 339, СМБ є структурним підрозділом адміністрації морських портів України, морського термінала або портового оператора, який відповідає за впровадження й підтримання належного рівня морської безпеки в адміністрації морських портів України, морського термінала або портового оператора, підтримання режиму перебування в порту, захист об'єктів портової інфраструктури, суден, що перебувають у адміністрації морських портів України, морського термінала або портового оператора, їх екіпажів і пасажирів від актів піратства, тероризму, актів незаконного втручання та інших протиправних дій.

Таким чином, заїзд автотранспорту на територію порту здійснюється з метою для забезпечення заходів з безпеки судноплавства, у вигляді постачання запасів на риболовне судно та зняття з борту судна на автомобіль водного біологічного ресурсу для подальшого його транспортування до рибоприймальних пунктів. Для цього на території порту від воріт порту до причалу приїжджають автомобілі.

При цьому при заїзді автомобілів від воріт порту до судна, яке стоїть біля причалу, та у зворотному напрямку, використовується інфраструктура порту, зокрема, причальні споруди і прилеглі території.

Так, пунктом 5.1. Порядку № 316 передбачено, що із суден, що стоять біля причалу справляється причальний збір.

Кошти від причального збору використовуються на утримання та обслуговування причальних споруд і прилеглих до них територій, на утримання персоналу, що бере участь у проведенні робіт та здійснює технічний нагляд за ремонтом та експлуатацією причалів та прилеглих акваторій та ін.

Матеріали справи свідчать, що позивачем предявлені вимоги на підставі виписаних ним рахунків на оплату відповідачем послуг за заїзд вантажного автотранспорту на територію БФ ДП АМПУ.

З викладеного вище, вбачається, що послуги за заїзд вантажного автотранспорту на територію БФ ДП АМПУ, як послуги, спрямовані на забезпечення безпеки судноноплавства, відшкодовуються за рахунок корабельного та причального зборів.

Матеріали справи містять докази сплати відповідачем за спірний період причального та корабельного зборів за судна СЧС Вера, тобто кошти за послуги заїзду автотранспорту та використання причалів і території вже були сплачені відповідачем у складі причального та корабельного зборів.

Підсумовуючи вищевикладене слід зазначити, що відповідно до чинного законодавства України послуги за оформлення приходу, відходу судна, послуги заїзду вантажного автотранспорту на територію БФ ДП АМПУ, послуги заїзду спеціалізованої машини для бункерування дизельним паливом судна, послуги за використання причалів і території БФ ДП АМПУ, послуги за зняття та утилізацію твердих

харчових відходів, як послуги, спрямовані на забезпечення безпеки судноплавства, відшкодовуються за рахунок корабельного, причального та санітарного зборів (портових зборів).

Як свідчать матеріали справи, позивачем неодноразово в письмових поясненнях підтверджено, що відповідачем були сплачені в повному обсязі портові збори, отже позивач визнає цей факт.

Втім позивач в даній справі намагається стягнути з відповідача борг в сумі 13 844,04 грн. за надані послуги за період з 28.04.2014 року по 30.12.2014 року за вільними тарифами на підставі Договору № 83-П-БЕФ-14 від 28.04.2014 року.

Так, як зазначено в п. 1.1. вказаного його предметом є послуги із забезпечення заїзду легкового та/або вантажного автотранспорту у морський порт; послуги з оформлення перепусток у морський порт працівникам, представникам та/або відвідувачам замовника.

Таким чином, відповідач здійснює оплату послуг, наданих за договором позивачем суднам, за рахунок коштів судновласників, діючи при цьому не як самостійний субєкт, а як посередник на підставі договору морського агентування, засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи. При цьому відповідач 1 особисто послуги від позивача за вказаним Договором не отримує.

Разом з тим, надані до матеріалів справи докази свідчать, що відповідач за умовами договору № 83-П-БЕФ-від 28.04.2014 року є морським агентом, тобто діє як посередник судновласника судна СЧС Вера, послуги за вказаним договором особисто не отримує, а оплату наданих позивачем послуг здійснює коштами судновласника.

Стосовно наданих позивачем до матеріалів справи разом з додатковими поясненнями (вих. 11.04-09/227 від 15.08.2017) актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) за період з 30.04.2014 по 31.12.2014 з посиланням на договір № 83-П-БЕФ-14 від 28.04.2014 та рахунки слід зазначити, що вказані акти з боку відповідача 1 не підписані, натомість містять примітки: оплаті не підлягає. Відтак вони не можуть вважатися належними доказами згідно приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України.

Твердження позивача про те, що послуги адміністрації порту надавалися саме морському агенту є необґрунтованими, оскільки всі послуги під час перебування судна СЧС Вера в морському порту Бердянськ надавалися адміністрацією порту саме судну, в інтересах яких як посередник між судновласником суден та портом діяв морський агент (відповідач 1 у справі). Тобто послуги надавалися не відповідачу як морському агенту, а судну, в інтересах яких діяв відповідач 1. Послуги замовлялись за заявками лише в інтересах судновласника судна СЧС Вера.

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім, ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач не довів суду належними та допустимими засобами доказування наявність підстав для задоволення позову, а саме наявність боргу та його розмір, та те, що борг підлягає стягненню саме з відповідачів - ОСОБА_1 підприємства Група науково - промислових досліджень (Морський агент СЧС Вера) в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс та Товариства з обмеженою відповідальністю Почерк.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Бердянської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України до відповідачів ОСОБА_1 підприємства Група науково - промислових досліджень (Морський агент СЧС Вера) в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс та Товариства з обмеженою відповідальністю Почерк про стягнення боргу в сумі 13 844,04 грн. слід відмовити.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката.

Відповідачем 1 в якості доказів отримання послуг адвоката надано до матеріалів справи договір № 90 про надання правової допомоги від 31.01.2017 з додатковою угодою № 1 від 01.07.2017, Акт № 90/4 приймання-передачі послуг, квитанцію від 21.08.2017 на суму 2500,00 грн., свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП № 001185 від 28.10.2016.

Відповідачем 2 в якості доказів отримання послуг адвоката надано до матеріалів справи договір № 84 про надання правової допомоги від 07.11.2016 з додатковою угодою № 3 від 01.07.2017, Акт № 84/10 приймання-передачі послуг, квитанцію від 21.08.2017 на суму 2500,00 грн., свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП № 001185 від 28.10.2016.

Частиною 1 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність зазначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимогу відповідача 1 про стягнення судових витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 2500,00 грн. та вимогу відповідача 2 про стягнення судових витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 2500,00 грн.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального строку України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

У звязку з чим, суд вважає за можливе судові витрати з оплати послуг адвоката, які були понесені відповідачами у справі на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Відмовити повністю в позові Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Бердянської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України до відповідачів ОСОБА_1 підприємства Група науково - промислових досліджень (Морський агент СЧС Вера) в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс та Товариства з обмеженою відповідальністю Почерк про стягнення коштів.

Стягнути з Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, Київська область, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ) в особі: Бердянської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (71112, Запорізька бласть, м. Бердянськ, вул. Горького, 6, ) на користь ОСОБА_1 підприємства Група науково-промислових досліджень (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 138-а; ) в особі Договір № 1 про спільну діяльність між Товариством з обмеженою відповідальністю Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс та ОСОБА_1 підприємством Група науково-промислових досліджень від 30.05.2012 (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 138-а, 2) витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі пятсот гривень 00 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, Київська область, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ) в особі: Бердянської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Почерк (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 138-а, ) витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі пятсот гривень 00 коп.). Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 28 серпня 2017 року.

Суддя І. С. Горохов