ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2017 р. Справа № 911/2343/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Марценюк О.М.

розглянувши справу № 911/2343/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», м. Київ

до відділу освіти Миронівської районної державної адміністрації,

м. Миронівка

про стягнення 71 584,51 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 96 від 01.09.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність б/н від 01.06.2017;

ОСОБА_3 - виписка з ЄДР (керівник).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до відділу освіти Миронівської районної державної адміністрації (відповідач) про стягнення 71 584,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань з оплати спожитого природного газу, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 69 113,21 грн., з огляду на наявність якої нараховані 453,20 грн. 3 % річних та 2 018,10 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 03.08.2016 порушено провадження у справі № 911/2343/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 28.08.2017 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

В судовому засіданні 28.08.2017 були присутні представники відповідача, які усно визнали суму основної заборгованості, але заперечували проти стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з статтею 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Так, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, в квітні 2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» було поставлено відділу освіти Миронівської районної державної адміністрації природний газ в обємі 7 638 куб.м. на загальну суму 69 113,21 грн., про що свідчить наявний в матеріалах справи акт приймання-передачі природного газу № КО300013728 від 30.04.2017.

Вказаний акт підписаний в двосторонньому порядку зі сторони позивача та відповідача, а також скріплений печатками юридичних осіб. Претензій щодо якості чи кількості отриманого природного газу матеріали справи не містять.

Однак, в порушення взятих на себе зобовязань вартість отриманого природного газу за квітень 2017 в сумі 69 113,21 грн., залишена відповідачем не сплаченою.

За своєю правовою природою угода, яка відбулася між позивачем та відповідачем є договором купівлі-продажу.

Наявний в матеріалах справи акт приймання-передачі природного газу, в якому відображено обєм отриманого газу та його вартість, засвідчує факт виникнення між сторонами договірних правовідносин щодо купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до приписів ст. ст. 655, 692 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні 28.08.2017 були присутні представники відповідача, які усно не заперечували проти суми основної заборгованості, проте зазначили, що газопостачання у 2017 відповідачу здійснювало ТОВ «Київоблгаз Збут» на підставі актів, без укладення договору, оскільки позивач відмовився підписувати договір, вимагаючи збільшити заявлену в тендерній пропозиції ціну.

Отже, підписання відповідачем акту приймання-передачі природного газу № КОЗ00013728 від 30.04.2017 без будь-яких заперечень щодо кількості чи якості переданого газу свідчить про прийняття відповідачем цього товару та, відповідно, породжує для відділу освіти Миронівської РДА обовязок оплатити його вартість у повному обсязі, зокрема за актом № КОЗ00013728 від 30.04.2017 - у порядку ст. 692 ЦК України, з моменту прийняття такого товару, тобто не пізніше 01.05.2017.

Оскільки заборгованість відповідача, в частині оплати переданого позивачем природного газу, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 69 113,21 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, позивач, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 453,20 грн. 3 % річних, розрахованих за період з 01.05.2017 по 19.07.2017 та 2 018,10 грн. інфляційних втрат, розрахованих за період: травень-червень 2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, суд приходить до висновку про задоволення зазначених вимог.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з відділу освіти Миронівської районної державної адміністрації (08800, Київська область, Миронівський район, м. Миронівка, вул. Соборна, 48, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (04108, м. Київ, пр. Свободи, 2-Г, літ. А, ) 69 113 (шістдесят девять тисяч сто тринадцять) грн. 21 коп. заборгованості, 453 (чотириста пятдесят три) грн. 20 коп. 3 % річних, 2 018 (дві тисячі вісімнадцять) грн. 10 коп. інфляційних втрат та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 04.09.2017

Суддя О.О. Христенко