ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

04.09.2017 Справа № 904/9227/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Чус О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2017 р. у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг

до товариства з обмеженою відповідальністю Багатопрофільного підприємства "Азовмаш" м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 3 511 065,60 грн.

за скаргою приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг

на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2017 р. у даній справі (ОСОБА_1В.) скаргу приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено; визнано бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо невчинення виконавчих дій - неправомірною та незаконною; зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити виконавче провадження та провести виконавчі дії з примусового виконання наказу №904/9227/13 від 17.12.2013 р. про стягнення з ТОВ БП "Азовмашпром" на користь ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" 3 536 565,60 грн. в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги № 237/81 від 15.06.2017 р. про визнання бездіяльності відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та зобов'язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для прийняття даної апеляційної скарги до розгляду, колегія суддів враховує таке.

Частиною 3 статті 94 ГПК України передбачено, що до скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до п.п 7 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду розмір судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 р." встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 р. - 1600,00 грн.

Отже, за подання даної апеляційної скарги заявник повинен був сплатити судовий збір в сумі 1 600,00 грн.

Скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Водночас, у поданому клопотанні скаржник просить надати відстрочку на сплату судового збору за подання апеляційної скарги строком на 5 днів.

Зазначене клопотання обґрунтовано посиланням на те, що Державна виконавча служба України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахункове-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

18.08.2017 р. на ім'я в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було направлено доповідну записку, щодо сплати судового збору, але технічний процес сплати судового збору займає більше часу ніж передбачено законом для подачі апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору підлягає відхиленню, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України, як однієї із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, зі змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, при цьому єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Згідно ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником не надано доказів в підтвердження його тяжкого матеріального стану.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на надіслання до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області доповідної записки про оплату судового збору, оскільки наведене не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім того, заявником не надано доказів, що він матиме можливість сплатити судовий збір через п'ять днів після надання відстрочки на сплату судового збору.

Отже, з огляду на імперативні приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору.

В силу п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 ст. 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Оскаржувана ухвала була прийнята судом першої інстанції 08.08.2017 р., отже строк на апеляційне оскарження, з урахуванням вихідних днів, закінчився 14.08.2017 р.

Апеляційна скарга подана скаржником лише 18.08.2017 р. (відтиск поштового штемпелю на конверті), тобто з пропуском встановленого процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Скаржником не надано клопотання про відновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Згідно п.4 ч.1 ст.97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду.

Керуючись ст.ст.53,86,93, п.п.3, 4 ч.1 ст. 97 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про відстрочення сплати судового збору на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2017 р. у справі №904/9227/13 відхилити.

Апеляційну скаргу повернути заявникові без розгляду.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками на 9 аркушах; опис вкладення; конверт.

Головуючий суддя: В.О.Кузнецов

Суддя: І.М.Науменко

Суддя: О.В.Чус