ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2017 Справа № 917/1167/17

за позовом приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва №23", 38762, Полтавська область, Полтавський район, с. Терешки, вул. Шевченка, буд.11

до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1

про скасування розпорядження від 18.05.2017 №02/53-р

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01/07-ю від 10.04.2017

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 01/3209 від 11.08.2017

Розглядається позов про скасування розпорядження від 18.05.2017 №02/53-р про початок розгляду справи за ознаками порушення законодавства про захист конкуренції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, зокрема, на те, що спірне розпорядження не відповідає приписам чинного законодавства України, порушує права та законні інтереси товариства.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив, в якому проти позову заперечив (вх. № 9756 від 07.08.2017), посилався на те, що позивач не навів жодних доводів з приводу порушення відповідачем норм конкурентного законодавства під час винесення розпорядження про початок розгляду справи від 18.05.2017 №02/53-р .

Представник позивача позов підтримав за обґрунтуванням, наведеним у позові.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

18.05.2017 адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято розпорядження № 02/53-р про початок розгляду справи № 02-01-50/49-2017 за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях ПАТ "УМБ №23", передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", згідно з оголошенням про проведення процедури закупівлі № 006248, опублікованим у інформаційному бюлетні "Вісник державних закупівель №6 (13.01.2016) від 13.01.2016.

Як зазначено в Розпорядженні, в ході здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради у лютому-березні 2016 відкритих торгів із закупівлі - «Капітальний ремонт вулиці Красіна (від вул. Фрунзе до пров. Колективний) у місті Полтава (45000000-7 Будівельні роботи)» у діях приватного підприємства «Будгарант-7» та приватного акціонерного товариства «Управління механізації будівництва № 23» виявлено ознаки порушення передбаченого п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів). Аналізом документів та інформації, наданої Замовником та отриманої інформації і межах дослідження, встановлено, що під час підготовки конкурсних пропозиції між ПП «Будгарант-7» та ПрАТ «УМБ-23» відбувся обмін інформацією щодо узгодження конкурсних пропозицій.

Позивач вважає розпорядження таким, що не відповідає приписам чинного законодавств України, порушує права та законні інтересі підприємства, з підстав не доведеності відповідачем наявності антиконкурентних узгоджених дій, які можуть мати негативний вплив на стан конкуренції на цьому ринку у вигляді настання певних негативних наслідків для інших суб'єктів господарювання, зокрема, приведення до спотворення результатів торгів, тому просить скасувати розпорядження.

Відповідач у відзиві на позов не погоджується з доводами позивача, вважає, що оскаржуване розпорядження про початок розгляду справи не порушує прав та охоронюваних інтересів осіб, які беруть участь у справі, а лише засвідчує факт початку розгляду справи. З огляду на викладене посилання позивача на відсутність у його діях ознак порушення конкурентного законодавства не повинно братися до уваги судом, оскільки ці фактичні дані підлягають дослідженню та оцінці в процесі розгляду територіальним відділенням відповідної справи.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного.

Згідно з ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема, приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за заявами суб'єктів господарювання, громадян, об'єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції; поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Статтею 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи. Розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

У п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011 № 15 роз'яснено, що у вирішенні господарським судом спору щодо визнання недійсним розпорядження Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження; разом з тим підлягає встановленню наявність обставин, які свідчили б про видання оспорюваного розпорядження з порушенням чинного законодавства та/або компетенції органу, що його видав. При цьому саме по собі видання органом Антимонопольного комітету України такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження про початок розгляду справи не порушує саме по собі прав та охоронюваних інтересів осіб, які беруть участь у справі, а лише засвідчує факт початку розгляду справи стосовно позивача. При цьому, суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано розпорядження.

За цих обставин, господарський суд вважає, що при прийнятті спірного розпорядження відповідач діяв в межах, на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем у позовній заяві не наведено обставин, які свідчили б про прийняття оспорюваного розпорядження з порушенням норм чинного законодавства та/або компетенції органу, що його видав.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, не знайшли свого підтвердження, позивач, заявляючи позов про визнання недійсним розпорядження, не довів належними і допустимими доказами, що оспорюване ним розпорядження прийняте відповідачем з порушенням чинного законодавства та/або компетенції органу, що його видав, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову про визнання недійсним розпорядження адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 02/53-р від 18.05.2017 по справі № 02-01-50/49-2017 про початок розгляду справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ "Про захист економічної конкуренції".

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 22.08.2017

Суддя О.А. Киричук