РІШЕННЯ

18 серпня 2017 року Справа № 913/579/17

Провадження №19/913/579/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес - центр Олександрівський, м.Миколаїв

до Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання недійними рішень загальних зборів акціонерів

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю б/н від 07.08.2017;

від відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю №95/02 від 04.04.2017;

вільний слухач ОСОБА_3 на підставі паспорту.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес - центр Олександрівський звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія про визнання недійсними рішень, прийнятих позачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ Укрінбанк 13.07.2016:

1) про затвердження Статуту ПАТ Укрінбанк у новій редакції, згідно з якою змінюються:

- найменування юридичної особи з Публічне акціонерне товариство Укрінбанк на Публічне акціонерне товариство Укрінком;

- види діяльності, а саме виключається вид діяльності діяльність комерційних банків код КВЕД 64.19 інші види грошового посередництва та включається: 64.99 Надання інших фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення, н.в.і.у.; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності та керування; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;

- місцезнаходження юридичної особи з вул.Смирнова - Ласточкіна, 10 А, м.Київ, 04053 на вул.Сметаніна, 3 А, м.Сєвєродонецьк, 93404.

2) про формування наступних органів управління ПАТ Укрінком: загальні збори акціонерів, правління, наглядова рада, ревізійна комісія Товариства.

3) про уповноваження ОСОБА_4 підписати від імені Товариства Статут ПАТ Укрінком та здійснити всі необхідні дії щодо реєстрації Статуту ПАТ Укрінком у державних органах.

4) про формування колегіального виконавчого органу Товариства (правління) у складі: голова правління - ОСОБА_4, заступник голови правління ОСОБА_5, заступник голови правління ОСОБА_6.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 24.07.2017 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 08.08.2017.

Позивач у письмових поясненнях №15/07-2/1 від 08.08.2017 просив залучити до участі у справі №913/579/17 у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національний банк України та Державну організацію (установу, заклад) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.08.2017 розгляд справи відкладений на 18.08.2017.

За клопотанням представника відповідача в судовому засіданні 18.08.2017 згідно ст.811 Господарського процесуального кодексу України здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач у клопотанні б/н від 18.08.2017 заявив про припинення провадження у справі, оскільки позивач не має права на звернення до суду з позовом даного характеру.

У судовому засіданні 18.08.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Як зазначив позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес-центр Олександрівський є власником банківського рахунку в Публічному акціонерному товаристві Українській інноваційний банк відповідно до договору №0331 банківського рахунку від 08.09.2014. Залишок коштів на рахунку складає 23578 грн 21 коп. Проте, обслуговування банківського рахунку позивача було припинено відповідачем, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес-центр Олександрівський не має можливості ними розпоряджатися. В результаті зясування причин втрати грошових коштів позивачу стало відомо, що Публічне акціонерне товариство Українській інноваційний банк фактично припинило свою діяльність і було перейменовано спочатку в ПАТ Укрінком, а потім в ПАТ Укр/ін/ком, які не обслуговували і не обслуговують банківські рахунки, відкриті клієнтами у ПАТ Укрінбанк і не повертають грошові кошти, які знаходяться на вказаних банківських рахунках. 13.07.2016 відбулися позачергові загальні збори акціонерів ПАТ Укрінбанк, на яких були прийняті наступні рішення: 1) Затверджено Статут ПАТ Укрінбанк у новій редакції, згідно з якою змінюються:

- найменування юридичної особи з Публічне акціонерне товариство Укрінбанк на Публічне акціонерне товариство Укрінком;

- види діяльності, а саме виключається вид діяльності діяльність комерційних банків код КВЕД 64.19 інші види грошового посередництва та включається: 64.99 Надання інших фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення, н.в.і.у.; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності та керування; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;

- місцезнаходження юридичної особи з вул.Смирнова - Ласточкіна, 10 А, м.Київ, 04053 на вул.Сметаніна, 3 А, м.Сєвєродонецьк, 93404.

2) Сформовано наступні органи управління ПАТ Укрінком: загальні збори акціонерів, правління, наглядова рада, ревізійна комісія Товариства.

3) Уповноважено ОСОБА_4 підписати від імені Товариства Статут ПАТ Укрінком та здійснити всі необхідні дії щодо реєстрації Статуту ПАТ Укрінком у державних органах.

4) Сформовано колегіальний виконавчий орган Товариства (правління) у складі: голова правління - ОСОБА_4, заступник голови правління ОСОБА_5, заступник голови правління ОСОБА_6. Позивач зазначає, що фактичне припинення банківської діяльності відбулося шляхом державної реєстрації приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 змін до статуту ПАТ Укрінбанк.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Частиною 1 ст.3 Закону України Про акціонерні товариства передбачено, що акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про акціонерні товариства акціонерами товариства визнаються фізичні і юридичні особи, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, або територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, які є власниками акцій товариства.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.5 Закону України Про акціонерні товариства акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Публічне акціонерне товариство може здійснювати публічне та приватне розміщення акцій.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.9 Закону України Про акціонерні товариства засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а також фізичні та/або юридичні особи, що прийняли рішення про його заснування. Засновниками акціонерного товариства можуть бути одна, дві чи більше осіб. Засновниками може укладатися засновницький договір, у якому визначаються порядок провадження спільної діяльності щодо створення акціонерного товариства, кількість, тип і клас акцій, що підлягають придбанню кожним засновником, номінальна вартість і вартість придбання цих акцій, строк і форма оплати вартості акцій, строк дії договору.

Частиною 1 ст.32 Закону України Про акціонерні товариства передбачено, що загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Відповідно до приписів ст.33 Закону України Про акціонерні товариства загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства. Вирішення питань відбувається шляхом прийняття відповідних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України.

Відповідно до абз.2 п.17 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 Про практику розгляду судами корпоративних спорів судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обовязковий характер для субєктів цих відносин.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачені способи захисту порушених прав, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших субєктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси субєкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Позивач зазначає, що рішення, прийняті позачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ Укрінбанк 13.07.2016, грубо порушують права і охоронювані законом інтереси кредиторів та вкладників банку, одним з яких є Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес-центр Олександрівський на підставі договору №0331 банківського рахунку від 08.09.2014. Також зазначив, що відповідач припинив здійснення банківської діяльності без дотримання порядку, встановленого чинним законодавством України, яким встановлено гарантії вкладників та кредиторів банків при ліквідації банківських установ.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 12.06.2013 у справі №6-32цс13 порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст.16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п.145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Обєднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобовязань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобовязань за ст.13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі ОСОБА_1 проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

В ст.2 Закону України Про банки і банківську діяльність дається визначення банківської ліцензії - документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність.

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України Про банки і банківську діяльність слово банк та похідні від нього дозволяється використовувати у назві лише тим юридичним особам, які зареєстровані Національним банком України як банк і мають банківську ліцензію.

Частиною 2 ст.47 Закону України Про банки і банківську діяльність банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.

Відповідно до постанов Правління Національного банку України №934 від 24.12.2015 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк до категорії несплатоспроможних та №180 від 22.03.2016 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк, а також рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Український інноваційний банк та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку та №385 від 22.03.2016 Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк та делегування повноважень ліквідатора банку було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк і повноваження ліквідатора передані уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до інформації, отриманої на сайті https://bank.gov.ua ліцензія у Публічного акціонерного товариства Укрінбанк була відкликана 22.03.2016 на підставі прийняття рішення про ліквідацію.

Суд вважає, що вказаний спосіб захисту порушених прав позивача не призводить до реального відновлення порушених його прав. В даному випадку визнання недійсними оскаржуваних рішень позачергових зборів Публічного акціонерного товариства Укрінбанк не відновить прав Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес-центр Олександрівський як вкладника банку, оскільки здійснення банківської діяльності передбачає наявність банківської ліцензії, яка була відкликана у Публічного акціонерного товариства Укрінбанк 22.03.2016 на підставі прийняття рішення Правління Національного банку України про ліквідацію.

Позивачем не доведено, що ним приймались будь-які заходи з повернення залишку коштів на його банківському рахунку №0331, відкритому в Публічному акціонерному товариству Укрінбанк, та неможливість повернути залишок коштів в інший більш ефективний спосіб, який би напряму, а не відкладально, відновив порушені права.

Відносно доводів позивача про те, що при скликанні позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Укрінбанк 13.07.2016 було порушено вимоги Закону України Про акціонерні товариства щодо скликання загальних зборів та повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів суд зазначає наступне.

Приписами ст.35 Закону України Про акціонерні товариства регулюється питання повідомлення про проведення загальних зборів, а ст.40 цього Закону - порядок проведення загальних зборів акціонерного товариства.

Стаття 47 Закону України Про акціонерні товариства визначає проведення позачергових загальних зборів.

За заявленими вимогами позивач просить визнати недійсними рішення, які прийняті позачерговими загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства Укрінбанк 13.07.2016, в той час як посилається на приписи ст.35 Закону України Про акціонерні товариства, яка стосується загальних зборів акціонерів.

Також суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 16.05.2017 у справі №913/278/17 за позовом ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства Укрінком про визнання недійсними рішень, прийнятих позачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ Укрінбанк 13 липня 2016 року:

1. Про затвердження Статуту ПАТ Укрінбанк в новій редакції, згідно з якою змінюються:

- найменування юридичної особи з Публічного акціонерного товариства Укрінбанк на Публічне акціонерне товариство Укрінком;

- види діяльності, а саме: виключається вид діяльності діяльність комерційних банків, код КВЕД 64.19 інші види грошового посередництва та включається:

1) 64.99 Надання інших фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення н.в.і.у.;

2) 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення;

3) 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

4) 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування;

5) 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;

- місцезнаходження юридичної особи з 04053, м.Київ, вул.Смирнова-Ласточкіна, буд. 10-А на 93404, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А.

2. Про формування наступних органів управління ПАТ Укрінком: загальні збори акціонерів, правління, наглядова рада, ревізійна комісія Товариства.

3. Про уповноваження ОСОБА_4 підписати від імені Товариства Статут ПАТ Укрінком та здійснити всі необхідні дії щодо реєстрації Статуту ПАТ Укрінком у державних органах.

4. Про формування колегіального виконавчого органу Товариства (правління) у складі: голова правління - ОСОБА_4, заступник голови правління - ОСОБА_5, заступник голови правління - ОСОБА_6, у задоволені позову було відмовлено.

Зазначеним рішенням встановлено, що позачергові збори акціонерів Публічного акціонерного товариства Укрінбанк, які відбулися 13.07.2016, були скликані наглядовою радою товариства 27.06.2016 у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.47 Закону України Про акціонерні товариства та проведені у передбачений ч.ч.4, 5 ст.47 Закону України Про акціонерні товариства строк.

Таким чином, судом відхиляються вказані доводи позивача.

Відносно посилань відповідача на приписи ч.1 ст.50 Закону України Про акціонерні товариства суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.50 Закону України Про акціонерні товариства у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття. Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення.

Наведені приписи законодавства передбачають можливість оскарження рішень загальних зборів акціонерного товариства акціонером, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням.

Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес-центр Олександрівський не є акціонером Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк, з огляду на що вказані доводи судом відхиляються.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відносно клопотання позивача, викладеного у письмових поясненнях №15/07-2/1 від 08.08.2017, про залучення до участі у справі №913/579/17 у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національного банку України та Державної організації (установи, закладу) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суд зазначає наступне.

Частинами 1-2 ст.27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обовязки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

В ст.2 Закону України Про банки і банківську діяльність дається визначення банку - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Як вже зазначалось, постановою Правління Національного банку України №180 від 22.03.2016 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк була відкликана банківська ліцензія у Публічного акціонерного товариства Укрінбанк. З огляду на що, станом на 13.07.2016 Публічне акціонерне товариство Український інноваційний банк фактично не мало статусу банку, про що зазначено в рішенні Господарського суду Луганської області від 16.05.2017 у справі №913/278/17, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем в порушення вказаних приписів законодавства не доведено, на які саме права та обовязки Державної організації (установи, закладу) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб може вплинути рішення у справі.

З огляду на викладене, суд відхиляє вказане клопотання.

Відносно клопотання відповідача б/н від 18.08.2017 про припинення провадження у справі суд зазначає наступне.

Вказане клопотання обґрунтоване Публічним акціонерним товариством Українська інноваційна компанія тим, що позивач не є акціонером відповідача та не має права на звернення до суду з позовом даного характеру.

Відповідно до п.17 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 Про практику розгляду судами корпоративних спорів вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, повязаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів

товариства, судам необхідно враховувати субєктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога. Справи у спорах про визнання недійсними рішень органів управління господарського товариства за позовом особи, яка не є акціонером або учасником товариства, у тому числі таким, що вибув, не належить до спорів, що виникають з корпоративних відносин. Судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обовязковий характер для субєктів цих відносин. У звязку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: - порушення вимог закону та/або установчих документів під час

скликання та проведення загальних зборів товариства; - позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; - порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Відповідно до пп.1.7 п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин До корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від субєктного складу сторін спори про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи за позовом особи, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), у тому числі таким, що вибув, у разі оспорювання рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після його вибуття.

Враховуючи викладене, право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи має право особа, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), у тому числі таким, що вибув, у разі оспорювання рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після його вибуття.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес-центр Олександрівський, хоча і не є учасником (акціонером, членом, засновником) Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк, але правомірно звернулося до господарського суду з заявленими вимогами. Суд зауважує, що даний спір не належить до корпоративних.

Підстави припинення провадження у справі передбачені приписами ст.80 Господарського процесуального кодексу України. Відповідачем не надано доказів наявності підстав для припинення провадження у справі, господарським судом їх також не встановлено.

З огляду на що, вказане клопотання судом відхиляється.

Судовий збір покладається на позивача згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес - центр Олександрівський до Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору віднести на позивача.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.08.2017.

Суддя Т.В. Косенко