ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" серпня 2017 р.Справа № 922/2541/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Денькович А.Й.

розглянувши справу

за позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, , в особі відокремленого підрозділу «Южно-українська атомна електрична станція», 55000, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, ;

до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВИЙ СТАНДАРТ», 61010, Харківська область, м. Харків, вул. Греківська, 25, ;

про стягнення 6078,43 грн.

за участю представників:

позивача не зявився;

відповідача - не зявився.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-українська атомна електрична станція» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВИЙ СТАНДАРТ» про стягнення пені в сумі 2788,49 грн. за порушення терміну постачання товару, штраф у сумі 3289,94 грн. за прострочення постачання понад 30 календарних днів, а також судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Свої вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором на постачання товару №53-123-01-16-02825 від 02.11.2016, а саме щодо своєчасної поставки товару. Здійснюючи правове обгрунтування посилається на ст.ст. 509, 510, 526, 527, 530, 610, 611, 663, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 193, 231, 265 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.08.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21 серпня 2017 року о 12:20 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.08.2017 відмовлено у задоволенні клопотання позивача - державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-українська атомна електрична станція» про проведення судового засідання у режимі відеоконференції по справі №922/2541/17, яке призначене на 21 серпня 2017 року о 12:20 год.

Позивач свого повноважного представника у судове засідання не направив, причини неявки не повідомив, на виконання вимог ухвали суду від 01.08.2017 направив на електронну адресу супровідним листом (вх. №1668 від 16.08.2017) сканкопії довіреності б/н від 26.04.2016 та довіреності б/н від 11.11.2016 із зазначенням, що належним чином завірені копії цих документів направлено поштою. Вказані документи долучено судом до матеріалів справи.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, звернувся до суду із заявою про припинення провадження у справі (вх. №25991 від 11.08.2017), в якій повідомив, що ТОВ «ПРОМИСЛОВИЙ СТАНДАРТ» сплатив на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-українська атомна електрична станція» суму заборгованості у розмірі 6078,43 грн. та 1600,00 грн. судового збору. На підтвердження чого додав до заяви оригінал платіжного доручення №1038 від 09.08.2017 про сплату 7678,43 грн. на рахунок відокремленого підрозділу «Южно-українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», призначення платежу сплата пені за порушення терміну постачання товару 2788,49 грн., штраф 3289,94 грн. за прострочення постачання, судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

02 листопада 2016 року між державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-українська атомна електрична станція» (далі, покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВИЙ СТАНДАРТ» (далі, постачальник) було укладено договір на постачання товару №53-123-01-16-02825 (далі, договір), за яким постачальник зобовязується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобовязання прийняти і сплатити костюми, сорочки товар категорії №14.14.2 по ЖК 016-2010 Форменний одяг та аксесуари (ДК 021:20-0 Білизна спідня, не трикотажна; Білизна спідня, не трикотажна (далі товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1 (Додаток до договору №1), що є невідємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару не раніше 2016 року.

Відповідно до п.2.1 договору загальна вартість товару складає разом із ПДВ 46999,08 грн. При цьому оплата відбувається на протязі 45 днів після постачання товару згідно із специфікацією 31 (Додаток до договору №1) та виконання умов п.3.2 договору (п.2.2 договору).

У п.3.1 договору зазначено, що постачання здійснюється з дати підписання договору по 15.11.2016, транспортом постачальника, на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі порушення зобовязань за договором, а саме порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобовязаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару

Як свідчать матеріали справи відповідач поставив товар з порушенням строків, а саме 10 січня 2017 року поставив товар всього найменувань 10 на суму 39460,68 грн., що підтверджується видатковою накладною №20 від 10 січня 2017 року, та 06 лютого 2017 року поставив товар всього найменувань 7 на суму 7538,40 грн., що підтверджується видатковою накладною №222 від 06 лютого 2017 року (а.с.42, 43).

У звязку із порушенням строків поставки товару позивач відповідно до п.4.1 договору нарахував відповідачу пеню у розмірі 2788,49 грн., штраф у розмірі 3289,94 грн. та звернувся із вказаним позовом до суду.

Відповідно до вимог ст.509 ЦК України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 ЦУ України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України передбачено, що субєкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.1, 2).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК україни порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ст. 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.1 договору, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 2170,34 грн. за період з 16.11.2016 по 09.01.2017 з суми 39460,68 грн. та пеню у розмірі 618,15 грн. за період з 16.11.2016 по 05.02.2017 з суми 7538,40 грн., а також штраф у розмірі 3289,94 грн. за прострочення постачання товару на суму 46999,08 грн. понад 30 календарних днів.

Разом з тим, як вбачається з наданого суду відповідачем платіжного доручення №1038 від 09.08.2017, відповідач 09.08.2017, тобто після звернення позивача з позовом до суду (31.07.2017) повністю погасив заборгованість у сумі 6078,43 грн., а саме сплатив пеню у розмірі 2788,49 грн. за порушення терміну постачання товару та штраф у розмірі 3289,94 грн. за прострочення постачання, а тому провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України у звязку із відсутністю предмету спору на день його розгляду.

Частиною 2 ст.80 ГПК України передбачено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, відповідно до приписів п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у сумі 1600,00 грн. не покладається на жодну із сторін, а підлягає поверненню позивачу за його клопотанням з Державного бюджету України.

Водночас, суд зазначає, що оскільки за приписами Закону судовий збір підлягає поверненню позивачу з бюджету, тому сплата відповідачем судового збору згідно із платіжним дорученням №1038 від 09.08.2017 на користь позивача є безпідставною, а відтак сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. підлягає поверненню останньому державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-українська атомна електрична станція».

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 22, 32, 33, 34, 43, 49, п. 1-1, ч.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1.Провадження у справі №922/2541/17 припинити.

Суддя ОСОБА_1