ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2017 р.Справа № 915/519/17

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Діброви Г.І.

секретарі судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність № 1611 від 20.03.2017)

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19 липня 2017 року про зупинення провадження

по справі № 915/519/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії Пасіфік Мерітайм

до відповідача: Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

про стягнення збитків у розмірі 73 492,24 грн.

В С Т А Н О В И В :

01.06.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю Компанії Пасіфік Мерітайм (позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (відповідач) про стягнення збитків у розмірі 73 492,24 грн. та судових витрат.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 06.06.2017 року прийнято до провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії Пасіфік Мерітайм та призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.07.2017 року (суддя Мавродієва М.В.) копії матеріалів справи № 915/519/17 направлено до прокуратури Миколаївської області. Провадження у справі зупинено.

В обґрунтування зазначеної ухвали місцевий господарський суд послався на те, що розгляд заявлених позовних вимог є неможливий, у звязку з тим, що у суду відсутні процесуальні можливості для дослідження обставин відмови посадовими особами МФ ДП АМПУ в погоджені заявки ТОВ Компанія Пасіфік Мерітайм на лоцманське проведення судна Vесtіs Ргіde, а тому суд вважає за необхідне направити матеріали справи до слідчих органів для проведення перевірки щодо встановлення факту наявності чи відсутності в діях посадових осіб Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України ознак кримінального злочину, передбачених ст.206 Кримінального кодексу України, і прийняття відповідного процесуального рішення згідно норм Кримінального процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у який просить суд, апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у місцевого суду не було правових підстав для зупинення провадження по справі, оскільки місцевий суд має можливість встановити обставини в межах розгляду даної справи.

Обґрунтовуючи скаргу скаржник також зазначив, що місцевий господарський суд всупереч ст.ст.79, 90 ГПК України не повідомив прокуратуру про скоєння на його думку кримінального правопорушення, а направив копії матеріалів справи та безпідставно зупинив провадження у справі.

Позивач в судове засідання 29.08.2017 року не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить відповідне поштове повідомлення та 17.08.2017 надано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник просив залишити апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, вважаючи її правомірною, обґрунтованою та відповідаючою матеріалам справи.

18.08.2017 року від представника позивача надійшли доповнення до апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Оскільки представник позивача в судове засідання 29.08.2017 року не зявився, строк розгляду апеляційної скарги, згідно ч.2 ст.102 ГПК України, закінчується та ніхто із сторін не заявив клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу за відсутністю його представника.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, доповнення та відзиви на неї, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. Частина 1 ст. 43 ГПК України містить вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. З огляду на викладені вимоги ГПК України, господарський суд повинен з'ясувати усі обставини справи, що входять до предмету доказування в ній та мають значення для її розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те що, Миколаївською філією Державного підприємства Адміністрація морських портів України було безпідставно відмовлено у погодження заявки Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії Пасіфік Мерітайм на лоцманське проведення судна Vесtіs Ргіde, а також прийому в Миколаївський морський порт судна під агентуванням ТОВ Компанії Пасіфік Мерітайм, у звязку з чим судновласник був змушений відмовитись від агентських послуг товариства, чим завдані збитки та порушені вимоги ст.ст.6, 43 ГК України, ст.3 ЦК України, а саме право на здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку надсилання господарським судом матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі (ч. 1 ст. 79 ГПК України), і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадку надсилання господарським судом матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування (п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України).

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 79 ГПК України, необхідною передумовою для застосування такого необов'язкового виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до приписів Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, на яку посилається скаржник в апеляційній скарзі, розяснено, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати:

а) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України „Про судоустрій і статус суддів; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

З резолютивної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що господарським судом були направлені копії матеріалів справи до прокуратури Миколаївської області, чим були порушені вимоги ч.2 п.2 ст.79 ГПК України, ч.4 ст.90 ГПК України, оскільки суд може зупинити провадження у справі, якщо при розгляді справи виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, у зв'язку з чим разом з оригіналами матеріалів справи надсилає прокурору або органу досудового розслідування повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення для проведення досудового розслідування у порядку, передбаченому розділом III Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у суду відсутня можливість для допиту посадових осіб МФ ДП «АМПУ» в якості свідків для встановлення у справі тих обставин, які входять до предмету доказування при розгляді господарської справи про стягнення збитків.

При цьому, як вбачається зі змісту ухвали господарського суду, зупиняючи провадження у справі суд мав на меті отримати додаткові докази для розгляду справи по суті.

Водночас, наслідком такого зупинення є порушення принципів рівності перед законом і судом (ст.42 ГПК України); змагальності (ст. 43 ГПК України), обов'язку доказування і подання доказів (ст. 33 ГПК України).

Згідно положень ст. 33 ГПК України, обов'язок доказування і подання доказів лежить на сторонах. В свою чергу, положення п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України та ст. 90 ГПК України не пов'язують надіслання матеріалів справи до слідчих органів та зупинення у зв'язку із цим провадження у справі саме з неможливістю з'ясувати певні обставини при вирішенні господарського спору.

Викладені норми покладають обов'язок доведення відповідних обставин на кожну із сторін, натомість положення ст.ст. 38, 75 ГПК України передбачають витребування господарським судом доказів, а у разі їх недостатності та у випадку їх неподання - розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Отже, господарський суд, відповідно до норм процесуального закону, може вирішити справу незалежно від наслідків кримінального провадження на підставі оцінки доказів, поданих сторонами, відповідно до ст. 43 ГПК України, якою передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі не наведено обставин, які об'єктивно перешкоджають розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, чи необхідності встановлення при здійсненні кримінального провадження таких обставин, які неможливо встановити судом в процесі розгляду даної справи, що не відповідає вимогам ст.ст. 32, 33, 43, 79 ГПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що зупинення провадження у даній справі до повернення її матеріалів з органів прокуратури Миколаївської є неправомірним.

За таких обставин, ухвала господарського суду Миколаївської області від 19.07.2017 року у справі №915/519/17 є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, і тому підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України задовольнити

2. Ухвалу господарського суду Миколаївської області від „19 липня 2017 року у справі № 915/519/17 про зупинення провадження по справі скасувати.

3. Справу № 915/519/17 передати на розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу

України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „01 вересня 2017 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Г.І. Діброва