ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року Справа № 924/106/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Картере В.І.,
Губенко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани"
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.05.2017
у справі№ 924/106/17 господарського суду Хмельницької області
за позовомОСОБА_4
доСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани"
провизнання недійсними загальних зборів учасників товариства
в судовому засіданні взяли участь представники:

- ОСОБА_4 повідомлений, але не з'явився;

- СТОВ "Агрофірма "Гречани" Ярош В.Ю.;

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" (надалі - СТОВ "Агрофірма "Гречани") та просив суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, визнати недійсними рішення загальних зборів учасників СТОВ "Агрофірма "Гречани", що відбулися:

- 21.06.2016 та оформлені протоколом № 1/16 від 21.06.2016,

- 01.07.2016 та оформлені протоколом № 2/16 від 01.07.2016,

- 12.07.2016 та оформлені протоколом № 3/16 від 12.07.2016,

- 23.08.2016 та оформлені протоколом № 4/16 від 23.08.2016,

- 25.08.2016 та оформлені протоколом № 5/16 від 25.08.2016.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017 (суддя Димбовський В.В.) провадження у справі № 924/106/17 за позовом ОСОБА_4 до СТОВ "Агрофірма "Гречани" про визнання недійсними рішень загальних зборів припинено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 (головуючий суддя Гудак А.В., судді: Гулова А.Г., Олексюк Г.Є.) ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017 скасовано, а справу передано на розгляд до господарського суду Хмельницької області.

СТОВ "Агрофірма "Гречани", не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду про припинення провадження у справі залишити в силі.

Усіх учасників судового процесу було належним чином повідомлено про час та місце розгляду даної справи, проте позивач не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, ОСОБА_4, звертаючись до господарського суду з позовними вимогами про визнання недійсними рішень загальних зборів СТОВ "Агрофірма "Гречани" від 21.06.2016, 01.07.2016, 12.07.2016, 23.08.2016, 25.08.2016, вказував, що спірні загальні збори було скликано та проведено із порушенням чинного законодавства та чинного на той момент статуту СТОВ "Агрофірма "Гречани", в результаті чого він як учасник СТОВ "Агрофірма "Гречани" був позбавлений можливості взяти участь у спірних загальних зборах.

Господарський суд Хмельницької області, припиняючи провадження у справі, дійшов висновку, що оскільки рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.03.2016 у справі № 924/182/15, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 10.08.2016, визнано недійсним рішення зборів учасників СТОВ "Агрофірма Гречани" від 20.04.2007, оформлене протоколом № 3 від 20.04.2007, а таке рішення вважається недійсним з моменту його прийняття, то, відповідно, позивач не набув статусу учасника СТОВ "Агрофірма Гречани", а отже, ніколи і не був учасником вказаного товариства. А відтак, спір у даній справі не є спором між учасником та товариством, у тому числі учасником, який вибув, пов'язаний із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності СТОВ "Агрофірма Гречани", оскільки позивач не набув статусу учасника товариства, що надавало б йому право звернутись до господарського суду як учаснику корпоративних відносин з відповідним позовом.

Натомість, господарський суд апеляційної інстанції не погодився з місцевим господарський судом, скасувавши ухвалу про припинення провадження у справі, посилаючись при цьому на те, що судовими рішеннями в адміністративній справі № 822/2307/16 підтверджено, що позивач ОСОБА_4 був учасником (засновником) СТОВ "Агрофірма "Гречани". Крім того, суд, відповідно до проведеного дослідження матеріалів реєстраційної справи СТОВ "Агрофірма "Гречани", дійшов висновку про те, що станом на момент проведення загальних зборів учасників, які відбулися: 21.06.2016, 01.07.2016, 12.07.2016, 23.08.2016, 25.08.2016 та оформлені протоколами: № 1/16, № 2/16, № 3/16, № 4/16, № 5/16, ОСОБА_4 був учасником (засновником) СТОВ "Агрофірма "Гречани", який володіє часткою вартістю 19 425 грн., що дорівнює 42 % статутного капіталу.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає зазначені висновки Рівненського апеляційного господарського суду помилковими та необґрунтованими, погоджуючись при цьому з позицією господарського суду Хмельницької області, викладеною в ухвалі від 29.03.2017 про припинення провадження у справі, з огляду на наступне.

За статтею 21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз`яснено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (підсудності) справ, що виникають із корпоративних відносин, слід керуватися поняттям корпоративних прав, наведеним у ч. 1 ст. 167 ГК - корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Таким чином, законодавство визнає статус учасника товариства лише за особою, яка є власником частки у його статутному капіталі.

Пункт 4 ч. 1 ст. 12 ГПК не підлягає розширеному тлумаченню щодо справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін у справі не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, що вибув.

Отже, недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання і проведення загальних зборів не може визнаватися порушенням прав тих позивачів, які не є учасниками (акціонерами, членами) цієї особи.

У разі якщо суб'єктний склад осіб, які беруть участь у справі, або предмет позову не відповідають визначеним у п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК справам, що виникають із корпоративних відносин, то відповідно до ст. 1 ГПК господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі № 910/8438/15-г.

Так, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, рішенням зборів учасників СТОВ "Агрофірма Гречани" від 20.04.2007, оформленого протоколом № 3 від 20.04.2007, ОСОБА_4 було введено до складу засновників СТОВ "Агрофірма Гречани".

Разом з тим, рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.03.2016 у справі № 924/182/15, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 10.08.2016, частково задоволений позов ОСОБА_6 до СТОВ "Агрофірма Гречани" та до Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: ОСОБА_4 та ОСОБА_7, про визнання недійсним рішення зборів учасників СТОВ "Агрофірма Гречани" від 20.04.2007, оформленого протоколом № 3 від 20.04.2007, та про приведення відомостей про СТОВ "Агрофірма "Гречани" у Єдиному державному реєстрі до стану, що існував на момент вчинення реєстраційної дії від 11.05.2007 (номер запису 5000446): визнано недійсним рішення зборів учасників СТОВ "Агрофірма Гречани" від 20.04.2007, оформлене протоколом № 3 від 20.04.2007; відмовлено у позові в частині вимог про приведення відомостей про СТОВ "Агрофірма "Гречани" у Єдиному державному реєстрі до стану, що існував на момент вчинення реєстраційної дії від 11.05.2007 (номер запису 5000446).

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 у справі № 822/5887/15 визнано протиправною та скасовано реєстраційну дію державного реєстратора Фомової Тетяни Миколаївни від 11.05.2007 № 5000446 про проведення державної реєстрації змін до установчих документів СТОВ "Агрофірма "Гречани".

Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 27.04.2016 у справі № 6-62цс16, у разі визнання судом недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, воно є недійсним з моменту його прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

В той же час, виходячи із наведеного, визнаний недійсним акт (рішення загальних зборів) не зумовлює настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, оскільки є недійсним з моменту його прийняття.

Відтак, враховуючи, що рішення зборів учасників СТОВ "Агрофірма Гречани" від 20.04.2007, оформлене протоколом № 3 від 20.04.2007, яким, зокрема, було введено ОСОБА_4 до складу засновників СТОВ "Агрофірма Гречани", було визнано судом недійсним в межах справи № 924/182/15, то дане рішенням є недійсним з 20.04.2007, а отже, ОСОБА_4 не набував статусу учасника товариства та не наділений правом звернутися до господарського суду з відповідним позовом як учасник корпоративних відносин, з огляду на що господарський суд Хмельницької області дійшов обґрунтованого висновку про припинення провадження у справі, з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки спір у даній справі не підлягає вирішенню в господарських судах, враховуючи суб'єктний склад сторін.

При цьому, помилковим є посилання апеляційного господарського суду на те, що в матеріалах реєстраційної справи СТОВ "Агрофірма "Гречани" містяться відомості, які підтверджують статус ОСОБА_4 як учасника товариства, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" реєстраційна справа - сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій.

Державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

З аналізу наведених норм вбачається, що ані реєстраційна справа, ані відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, не наділяють ту чи іншу особу статусом учасника будь-якого господарського товариства.

При цьому, в п. 2.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" роз'яснено, що право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства.

Більш того, закон не пов'язує момент виникнення права участі у ТОВ або ТДВ з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ або ТДВ. Водночас згідно з положеннями статті 89 ЦК України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру. Правові наслідки наявності або відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі визначено статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Так, статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" унормовано, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Таким чином, враховуючи обізнаність ОСОБА_4 з рішеннями господарських судів у справі № 924/182/15, в межах розгляду якої було визнано недійсним рішення зборів учасників СТОВ "Агрофірма Гречани" від 20.04.2007, оформлене протоколом № 3 від 20.04.2007, яким, зокрема, було введено ОСОБА_4 до складу засновників СТОВ "Агрофірма Гречани", в даному випадку ОСОБА_4 як позивач не може посилатися на те, що він є учасником даного товариства, права якого порушені рішеннями загальних зборів учасників СТОВ "Агрофірма "Гречани", які відбулися: 21.06.2016, 01.07.2016, 12.07.2016, 23.08.2016, 25.08.2016 та оформлені протоколами: № 1/16, № 2/16, № 3/16, № 4/16, № 5/16, оскільки він ніколи не набував статусу учасника даного товариства.

Крім того, необґрунтованим є висновок Рівненського апеляційного господарського суду про те, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.01.2017 та ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 822/2307/16 щодо визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, підтверджено, що позивач - ОСОБА_4 був учасником (засновником) СТОВ "Агрофірма "Гречани", оскільки в межах вказаної адміністративної справи розглядалося питання законності чи незаконності реєстраційних дій державного реєстратора, а не встановлювався статус тих чи інших осіб як учасників СТОВ "Агрофірма "Гречани".

Колегія суддів наголошує, що саме господарським судам, а не адміністративним, підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Пунктом 4.2.5 постанови пленуму № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

Отже, беручи до уваги, що спір в даній справі не стосується корпоративних відносин, а позивач не набув статусу учасника товариства, що наділяло його б правом звертатися з відповідним позовом, господарський суд Хмельницької області дійшов вірного висновку про припинення провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

В той же час, суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду про припинення провадження у даній справі, наведеного вище не врахував, та безпідставно скасував ухвалу місцевого суду, а тому оскаржувана постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 не відповідає вимогам чинного законодавства, що свідчить про наявність підстав для її скасування та залишення в силі ухвали господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" задовольнити.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 у справі № 924/106/17 скасувати.

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 29.03.2017 у справі № 924/106/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: В.І. Картере

Н.М. Губенко