КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2017 р. Справа№ 910/13975/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тарасенко К.В.

Гончарова С.А.

За участю представників:

Від позивача: Бешлега А.В.

Від відповідача : Штельмах В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 у справі №910/13975/15 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ді Сі Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

про стягнення 12 179 грн. 49 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 у справі №910/13975/15 позов задоволено: присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ді Сі Україна" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21, літера "Д", ідентифікаційний код 35134501) 12 179 (дванадцять тисяч сто сімдесят дев'ять) грн. 49 коп. страхового відшкодування та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивовано тим, що в даному випадку відповідач має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, що складає 12 179,49 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, апелянт (відповідач) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з'ясуванні обставин, що мають значення для справи що привело до неправильного вирішення спору.

Так, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що відповідач належним чином та відповідно до норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовано заявлений випадок та виплачено страхове відшкодування в сумі 14 765,61 грн. на підставі страхового акту № 1.102.14.06949/vesko6691 від 19.03.2015. Проте, у оскаржуваному рішенні судом першої інстанції зазначено про необхідність виплати страхового відшкодування на підставі рахунку - фактури № 1712 від 17.12.2014 на суму 26 945,10 грн. та зазначено про обов'язок страхової компанії компенсувати фактично понесені витрати позивача, що суперечить ст. 7, ст. 22 п. 22.1, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 3, ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також пункти 7.36, 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/13975/15 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 у справі №910/13975/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 у справі №910/13975/15 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд призначено на 18.07.2017.

29.06.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 у справі №910/13975/15 - без змін, як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач вказував на те, що відповідачем не було надано доказів того, що до деталей, які були використані для ремонту автомобіля Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, не було застосовано коефіцієнту фізичного зносу та не надано доказів можливості застосування коефіцієнту фізичного зносу двічі.

18.07.2017 розгляд справи №910/13975/15 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 - не відбувся, у зв'язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 справу № 910/13975/15 призначено до розгляду на 03.08.2017.

Представник апелянта в судовому засіданні 03.08.2017 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 03.08.2017 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Свої позовні вимоги про стягнення з відповідача 12 179,49 грн. страхового відшкодування позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну позивача, а саме транспортному засобу Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу ЗАЗ Таврія, державний номер НОМЕР_2, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6757474.

Відповідач в обґрунтування заперечень на позов посилався на те, що відповідач належним чином та відповідно до норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовано заявлений випадок та виплачено страхове відшкодування в сумі 14 765,61 грн. на підставі страхового акту № 1.102.14.06949/vesko6691 від 19.03.2015 Розрахунок та виплата страхового відшкодування здійснено відповідачем у відповідності до приписів закону, у зв'язку з чим обумовлені підстави для стягнення решти страхового відшкодування в сумі фактично понесених витрат в розмірі 12 179,49 грн. - відсутні.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2015? залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 у справі № 910/13975/15 у позов задоволено повністю: присуджено до стягнення з ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" на користь ТОВ "Джі Ді Сі Україна" суму фактичних витрат у розмірі 12 179 грн. 49 коп., 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2015 у справі № 910/13975/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/13975/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016, позов задоволено; стягнуто із ПАТ"Страхова компанія "АХА Страхування" на користь ТОВ "Джі Ді Сі Україна" суму фактичних витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 12 179 грн. 49 коп.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.03.2017 постанову рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 у справі № 910/13975/15 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Як вірно встановлено судом першої інстанції під час нового розгляду справи та підтверджується наявними матеріалами справи, відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.12.2014 у справі № 361/10169/2014 встановлено, що 05.12.2014 ОСОБА_5, керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, порушив пункт 16.11 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Джі Ді Сі Україна", що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.12.2014 у справі № 361/10169/2014 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності ОСОБА_5 згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6757474, є особою, зобов'язаною відшкодувати завдані дорожньо-транспортною пригодою збитки відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з рахунком-фактурою № 1217 від 17.12.2014, виставленого Фізичною особою-підприємця ОСОБА_6, та акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 17.12.2014, підписаного між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Джі Ді Сі Україна", фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, складає 26 945 грн. 10 коп.

Згідно з платіжним дорученням № 485 від 30.12.2014 (копія якого наявна в матеріалах справи), позивачем здійснено оплату вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, в розмірі 26 945 грн. 10 коп. на рахунок Фізичною особою-підприємця ОСОБА_6, і що сторонами по справі не заперечувалось.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, станом на дату ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6757474 .

Позивач звернувся до відповідача із заявою № Д1/10 від 05.03.2015 про страхове відшкодування. У відповідь на вказану заяву Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування", на підставі звіту № 1468 від 16.02.2015 про оцінку розміру нанесеного збитку власнику транспортного засобу Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, наданого Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_7, та страхового акта № 1./VESKO6691 від 19.03.2015, виплатило суму страхового відшкодування в розмірі 14765 грн. 61 коп. (за вирахуванням ПДВ), у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 12 179 грн. 49 коп. різниці між сумою понесених фактичних витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу та сумою виплаченого відповідачем страхового відшкодування.

Здійснивши перегляд справи в апеляційному порядку, Київський апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до звіту № 1468 від 16.02.2015 про оцінку розміру нанесеного збитку власнику транспортного засобу Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, виконаного ФОП ОСОБА_7 (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів НОМЕР_4 від 02.02.2006, сертифікат суб'єкта оціночної діяльності НОМЕР_5 від 13.08.2012, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача НОМЕР_6 від 27.12.2003, свідоцтво про підвищення кваліфікації оцінювача НОМЕР_7), на підставі договору укладеного з ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, складає 30 178 грн. 03 коп., розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 17 278 грн. 25 коп.

Водночас, Законом України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов'язкового проведення професійної оцінки шкоди, завданої при ДТП транспортному засобу, суб'єктами оціночної діяльності та необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15: «Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати».

Крім того, листом Верховного Суду України "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011, роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визначення позивачем вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, відповідно до рахунку-фактури № 1712 від 17.12.2014, наданого Фізичною особою-підприємця ОСОБА_6 - є правомірним.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності власника автомобіля Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, зобов'язаний відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1.

Крім того, доводи відповідача щодо зменшення суми страхового відшкодування на суму ПДВ, обгрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки пошкоджений автомобіль відновлювався на станції технічного обслуговування, щодо якої відсутні відомості про реєстрацію її як платника податку на додану вартість, а також, відповідно до рахунку-фактури № 1217 від 17.12.2014, виставленого Фізичною особою-підприємця ОСОБА_6, та акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 17.12.2014, підписаного між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Джі Ді Сі Україна", до вартості робіт (послуг) з ремонту транспортного засобу Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, не включено податок на додану вартість.

Крім того, посилання апелянта на постанову Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі 910/3650/16 не може бути прийнято судом до уваги з огляду на наступне. У справі, що розглядалась Верховним Судом України зазначив, що у справі, яка розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо порядку і розміру відшкодування витрат, понесених у зв'язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування, у справі № 910/13975/15 спір виник між власником транспортного засобу, якому завдано шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6757474.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що матеріалами справи підтверджується, що згідно листа ФОП ОСОБА_6 від 25.04.2016 № 17, який є відповіддю на лист позивача від 21.04.2016 № 01/21, на прохання ТОВ "Джі Ді Сі Україна" для зменшення вартості всіх запасних частин, деталей, елементів, робіт для складання рахунку-фактури № 1712 від 17.12.2014 на фактичну суму 26 945,10 грн. та ремонту автомобіля Skoda Superb, державний номер НОМЕР_1, були використані лише бувші в користуванні (ужитку) та ремонті деталі, частини та елементи; деталі були отримані з бувших в користуванні автомобілів Skoda 2003 року випуску та Skoda 2003 року випуску; пробіг даних автомобілів надати не має можливості, так як відсутні панелі приладів та записи щодо пробігу.

Згідно із п.п. 1.2, 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п. 1.6. Методики величина втрати товарної вартості (далі - ВТВ) - умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Відповідно до п.п. 7.38, 7.39 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ; винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Відповідно до п. 8.6. Методики, величина ВТВ характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів - або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Як підтверджується матеріалами справи, автомобіль "Шкода", 2007 року випуску було придбано 20 вересня 2007 року і розпочато використання після укладення акту приймання-передачі від 04 жовтня 2007 року. Дорожньо-транспортна пригода сталась 05 грудня 2014 року (тобто сплинуло більше ніж 7 років експлуатації).

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що відповідачем в обгрунтування своїх заперечень не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 41, 42 Господарського процесуального кодексу України того, що до деталей, які були використані для ремонту автомобіля марки "Шкода" д.н. НОМЕР_3 не було застосовано коефіцієнту фізичного зносу, а вартість використаних у ремонті деталей, є такою ж, або більшою, ніж вартість таких нових деталей.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши наявні у справі докази в сукупності, за наслідками перегляду справи в апеляційному порядку згідно з ст.ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 12 179 грн. 49 коп., як різниці між сумою понесених фактичних витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу та сумою виплаченого відповідачем страхового відшкодування.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач не позбавлений права звернутися з відповідною заявою про поворот виконання рішення в порядку передбаченому статтею 122 Господарського процесуального кодексу України, оскільки чинним господарським процесуальним законодавством передбачено здійснення відповідної процесуальної дії у встановленому порядку.

З огляду на викладене, доводи апелянта, наведені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та відхиляються судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 у справі №910/13975/15 - у суду апеляційної інстанції відсутні.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 у справі №910/13975/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 у справі №910/13975/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/13975/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді К.В. Тарасенко

С.А. Гончаров