ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.08.2017 Справа №905/1442/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, , в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, ,

про стягнення 12570,46 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №09-2/75 від 21.06.2017р. до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про стягнення збитків, що виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 12570,46 грн. з ПДВ.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1442/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 27.06.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1442/17.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 17.06.2016р. Публічним акціонерним товариством Авдіївський коксохімічний завод (нині Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод) на адресу Публічного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (нині Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь) за накладною №48900492 відправлено, зокрема, у напіввагонах №56462849, №60725934, №55332373 вантаж кокс доменний, вологий, однак на станції призначення залізницею виявлено недостачу вантажу, про що було складено комерційні акти БА №751434/697 від 22.06.2016р., БА №751435/698 від 22.06.2016р., БА №751436/699 від 22.06.2016р.

Обставини викладені в означених актах свідчать про доступ до вантажу, не збереженого перевезення на шляху слідування, що прямо вказує на вину залізниці та є підставою для стягнення заявленої суми вартості недостачі вантажу.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав залізничну накладну №48900492 від 17.06.2016р., комерційні акти БА №751434/697 від 22.06.2016р., БА №751435/698 від 22.06.2016р., БА №751436/699 від 22.06.2016р., а також у копіях: акт прийому-передачі №90977486 від 17.06.2016р. за договором №107/16Сб від 01.02.2016р., рахунок-фактура №90977486 від 17.06.2016р. до договору №107/16Сб від 01.02.2016р., правоустановчі документи позивача, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо головного підприємства відповідача, довіреності на представників позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.11, 254, 256, 257, 258, 260, 261, 908, 909, 920, 924, 925 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 307, 315 Господарського кодексу України, ст.ст.6, 31, 32, 110, 113, 114, 115, 129, 134, 136 Статуту залізниць України, ст.ст.12, 23, 26 Закону України Про залізничний транспорт, п.5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, п.27 Правил видачі вантажу, ст.ст.1, 2, 22, 54 Господарського процесуального кодексу України, п.3.8 Розяснення Президії Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею №04-5/601 від 29.05.2002р., п.4.7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів.

02.08.2017р. від представника позивача через канцелярію господарського суду Донецької області отримано супровідний лист №09 2/75 від 27.07.2017р., до якого додано у копіях: договір №107/16Сб від 01.02.2016р. разом з додатковими угодами №1 від 01.06.2016р., №2 від 08.06.2016р., №3 від 15.12.2016р., №4 від 30.12.2016р. та специфікацією №5 від 01.06.2016р. до нього, повні інформаційні довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство №203740 від 14.04.2017р., №217404 від 01.06.2017р., банківська виписка.

22.08.2017р. відповідачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано заперечення №2022/177 від 18.08.2017р., до яких додано копію довіреності на представника відповідача.

За змістом представлених суду заперечень відповідач заперечує проти позовних вимог та зазначає, що не надано належних і допустимих доказів збитків відсутні документи на підтвердження оплати вантажу. Таким чином, наявність збитків є недоведеною.

Представник позивача у судовому засіданні 22.08.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.08.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях №2022/177 від 18.08.2017р.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами статей 4 2, 4 3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між Приватним акціонерним товариством Металургійний комбінат Азовсталь (Покупець) та Приватним акціонерним товариством Авдіївський коксохімічний завод (Постачальник) укладено договір №107/16Сб від 01.02.2016р., на підставі якого постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити коксову продукцію (далі-ресурси) на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 договору).

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються у специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємною частиною (п.2.1 договору).

Постачальник зобов'язується поставити ресурси на умовах поставки, вказаних у специфікаціях відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс у редакції 2010 року (п.3.1 договору).

Строки поставки ресурсів вказуються в специфікаціях (п.3.2 договору).

Датою поставки вважається дата календарного штемпелю станції вантажовідправника, вказана у залізничній накладній, якщо інше не передбачено базисними умовами поставки (п.3.4 договору).

Право власності на ресурси та ризик випадкового знищення або пошкодження переходить від Постачальника до Покупця з дати поставки ресурсів (п.3.12 договору).

Поставка Ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані у Специфікаціях та включають у себе всі податки, збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, упакування, маркування та інші витрати Постачальника, пов'язані з поставкою Ресурсів (п.4.1 договору).

Як свідчить специфікація №5 від 01.06.2016р. до договору №107/16Сб від 01.02.2016р. Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь (Покупець) та Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод (Постачальник) дійшли згоди у червні 2016р. поставити кокс доменний ТОВ Метінвест Холдінг марка КДМ2 (ТУ У 19.1-5:2015), загальною кількістю у сухій вазі - 73500т. (+-10%), за ціною - 132,00 долара США за тону сухої ваги без ПДВ, загальна сума 292 708 994,61 грн. з ПДВ.

Базова ціна ресурсів складає еквівалент 132 долара США/тону сухої ваги без ПДВ у національній валюті України по курсу НБУ, що діє на дату відвантаження ресурсів станом на 00-00 звітної доби. Ціна перераховується із застосуванням системи доплат/знижок по якості п.4.2 договору (п.4, п.5 специфікації).

Вантажовідправник - Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод, код підприємства 3236, ст.Авдіївка, Донецька залізниця, код станції 482803.

Вантажоодержувач Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

17.06.2016р. за накладною №48900492 Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод, м.Авдіївка Донецької області, (вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці відвантажило на адресу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області (вантажоодержувач), зокрема, у вагонах №56462849, №60725934, №55332373 вантаж кокс доменний, вологий, маркований поздовжньою смугою вздовж вагону вапном.

При оформленні вказаної залізничної накладної відправником вказано масу вантажу у вагоні №56462849 нетто 44800кг., у вагоні №60725934 нетто 44350кг., у вагоні №55332373 нетто 48100кг.

На станції призначення Сартана Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на вказаній станції здійснено комісійне переважування спірних вагонів, за результатами якого складені комерційні акти БА №751434/697 від 22.06.2016р., БА №751435/698 від 22.06.2016р., БА №751436/699 від 22.06.2016р., відповідно до яких, на підставі попутніх актів загальної форми №11107 від 22.06.2016р., №11108 від 22.06.2016р., №11109 від 22.06.2016р. ст.Волноваха Донецької залізниці, за наслідками комісійного переважування вагонів, виявилось: у вагоні №56462849 брутто 66100кг., тара з документа 23200кг., нетто 42900кг., що менше документа на 1900кг., у вагоні №60725934 брутто 66200кг., тара з документа 23500кг., нетто 42700кг., що менше документа на 1650кг., у вагоні №55332373 брутто 69650кг., тара з документа 23500кг., нетто 46150кг., що менше документа на 1950кг.

У комерційному акті БА №751434/697 від 22.06.2016р. у розділі Д також відображено, що на підставі попутнього акту з/ф №11107 від 22.06.2016р. ст.Волноваха Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вагону №56462849, що прибув по відправці вказаній на лицьовому боці акту, вантаж кокс, з розчепленням на справних 150 т. держповірених 08.09.2015р. вагонних вагах вантажоотримувача. ОСОБА_3 зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження у вагоні вище бортів на 30 40см., шапкою. Вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном. Ліворуч та праворуч над 1 2, 3 люками по ходу поїзда поглиблення довжиною 5 6 м., шириною 1,20 м., глибиною 40 50 см. В районі поглиблення маркування відсутнє. ОСОБА_3 бездверний, люки закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає. З моменту прибуття і до комерційного переважування вагон перебував під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь і комерційних агентів ст.Сартана. Комерційне переважування здійснювали вагар і старший прийомоздавальник комбінату Азовсталь Шевчук, Луканіна, ДСМ ст.Сартана ОСОБА_4 і комерційний агент ст.Сартана ОСОБА_3 Завідувач вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті БА №751435/698 від 22.06.2016р. у розділі Д відображено, що на підставі попутнього акту з/ф №11108 від 22.06.2016р. ст.Волноваха Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вагону №60725934, що прибув по відправці вказаній на лицьовому боці акту, вантаж кокс, з розчепленням на справних 150 т. держповірених 08.09.2015р. вагонних вагах вантажоотримувача. ОСОБА_3 зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження у вагоні вище бортів на 30 40см., шапкою. Вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном. Над 1 люком по ходу поїзда поглиблення довжиною 1,50 м., на ширину вагону, глибиною 80 см. В районі поглиблення маркування відсутнє. ОСОБА_3 бездверний, люки закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає. З моменту прибуття і до комерційного переважування вагон перебував під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь і комерційних агентів ст.Сартана. Комерційне переважування здійснювали вагар і старший прийомоздавальник комбінату Азовсталь Шевчук, Луканіна, ДСМ ст.Сартана ОСОБА_4 і комерційний агент ст.Сартана ОСОБА_3 Завідувач вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті БА №751436/699 від 22.06.2016р. у розділі Д відображено, що на підставі попутнього акту з/ф №11109 від 22.06.2016р. ст.Волноваха Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вагону №55332373, що прибув по відправці вказаній на лицьовому боці акту, вантаж кокс, з розчепленням на справних 150 т. держповірених 08.09.2015р. вагонних вагах вантажоотримувача. ОСОБА_3 зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження у вагоні вище бортів на 30 40см., шапкою. Вантаж маркований однією поздовжньою смугою вздовж вагону вапном. Над 7 люком по ходу поїзда поглиблення довжиною 1,50 м., на ширину вагону, глибиною 80 см. В районі поглиблення маркування відсутнє. ОСОБА_3 бездверний, люки закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає. З моменту прибуття і до комерційного переважування вагон перебував під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь і комерційних агентів ст.Сартана. Комерційне переважування здійснювали вагар і старший прийомоздавальник комбінату Азовсталь Шевчук, Луканіна, ДСМ ст.Сартана ОСОБА_4 і комерційний агент ст.Сартана ОСОБА_3 Завідувач вантажним двором за штатним розписом не значиться.

Комерційні акти підписано належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Згідно ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України Про залізничний транспорт та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону Про залізничний транспорт передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження, втрату, нестачу, псування, пошкодження прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Суд приймає до уваги встановлену актами справність спірних вагонів, сліди доступу до вантажу та порушення у них маркування.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Проте, суду не надано доказів не збереження вантажу не з вини залізниці, з матеріалів справи не вбачається.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.26 Закону України Про залізничний транспорт обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено належними доказами комерційними актами БА №751434/697 від 22.06.2016р., БА №751435/698 від 22.06.2016р., БА №751436/699 від 22.06.2016р.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В матеріалах справи наявна специфікація №5 від 01.06.2016р. до договору №107/16Сб від 01.02.2016р., у якій сторонами погоджено базову вартість 1 тони сухої ваги коксу доменного в еквіваленті 132,0 долара США без ПДВ у національній валюті України, що діє на дату відвантаження ресурсів.

Відповідно до акту прийому-передачі №90977486 від 17.06.2016р. за договором №107/16Сб від 01.02.2016р. ціна коксу доменного класу крупності 25 мм і більше, марка КДМ2, у вагонах №56462849, №60725934, №55332373 визначена у розмірі 3802,32 грн. за 1т. без ПДВ.

При цьому, в матеріалах справи наявний рахунок фактура Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправник) №90977486 від 17.06.2016р. щодо вартості коксу доменного класу крупності 25 мм і більше, марка КДМ2, із відображенням його ціни, обумовленої у акті прийому-передачі №90977486 від 17.06.2016р. до договору №107/16Сб від 01.02.2016р., з урахуванням податку на додану вартість.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у спірній накладній у графі найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж вологий.

Недостача згідно вищезазначених комерційних актів складає: у вагоні №56462849 1900 кг, у вагоні №60725934 1650 кг., у вагоні №55332373 1950 кг.

Згідно розрахунку, що міститься в позовній заяві, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу із застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у загальному розмірі 12570,46грн.

Здійснивши перерахунок, з урахуванням норм природної втрати 2%, судом встановлено, що нестача вантажу у вагоні №56462849 становить 1,004 т. (1,9 т. 0,896 т.); у вагоні №60725934 становить 0,763 т. (1,65 т. 0,887 т.); у вагоні №55332373 становить 0,988т. (1,95 т. 0,962 т.).

Відповідно до рахунку-фактури №90977486 від 17.06.2016р. до договору №107/16Сб від 01.02.2016р. вартість коксу доменного за 1т. з ПДВ становить 4562,78 грн.

Відтак, вартість втраченого вантажу складає 12570,46 грн., а саме: у вагоні №56462849 4581,03 грн. (4562,78 грн. х 1,004 т.), у вагоні №60725934 3481,40 грн. (4562,78 грн. х 0,763 т.), у вагоні №55332373 4508,03 грн. (4562,78 грн. х 0,988 т.).

За приписами ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками, зокрема, розуміються втрата або пошкодження майна у разі неналежного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Дані норми кореспондуються з положеннями Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, своїх зобовязань за договором перевезення підприємство залізничного транспорту загального користування не виконало належним чином, оскільки не забезпечило збереження довіреного йому вантажу.

Факт втрати вантажу у приведеній вище кількості та вартості підтверджений матеріалами справи.

Відтак, враховуючи оплату рахунку №90977486 від 17.06.2016р. позивачем (банківська виписка за 23.01.2017р.), беручи до уваги відсутність доведення протилежного, позивач внаслідок незбереження підприємством залізничного транспорту загального користування вантажу, як його власник у розумінні п.3.12 договору №107/16Сб від 01.02.2016р., зазнав збитків у загальному розмірі 12570,46 грн.

Заперечення відповідача відхилено судом, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про стягнення збитків, що виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 12570,46грн. з ПДВ., задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, Печерський район, вул.Тверська, 5, , банківські реквізити не зазначено) в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, б.22, , банківські реквізити не зазначено) на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м.Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул.Лепорського, буд.1, , банківські реквізити не зазначено) 12570,46 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 22.08.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 28.08.2017р.

Суддя О.В. Кротінова