РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2017 р. Справа № 924/1180/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Демидюк О.О. ,

судді Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання Дика А.І.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 довіреність від 22.12.2016 № 220/417/д

відповідача 1 - ОСОБА_2 (довіреність від 10.01.2017р.)

відповідача 2 - ОСОБА_3 (довіреність від 10.01.2017р.)

третя особа 1 - ОСОБА_4 (довіреність 16.01.2017р.)

третя особа 2 - не з'явився

органу прокуратури - ОСОБА_5 (посвідчення № 044150 від 19.09.2016р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення господарського суду Хмельницької області від 18.04.2017 у справі № 924/1180/16 (суддя Шпак В.О.)

за позовом Першого заступника військового прокурора Західного регіону, м. Львів в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерінвестгруп", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА Компані"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Концерн "Військторгсервіс"м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд державного майна України

про витребування нерухомого майна, а саме: автогаражі, будівлю будинку водія, господарський склад, овоческлад, промисловий склад, прохідну, столярну майстерню, розташовані по вул. Попова, 73-6, комбінат побутового обслуговування по вул. Миру, 1/3, продовольчий магазин по вул. Софіївській, 11, торговий центр по вул. Есенській, 2 у м.Старокостянтинові Хмельницької області, вартістю 948916,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник військового прокурора Західного регіону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтерінвестгруп про витребування нерухомого майна, а саме: автогаражі, будівлю будинку водія, господарський склад, овоческлад, промисловий склад, прохідну, столярну майстерню, розташовані по вул. Попова, 73-6, комбінат побутового обслуговування по вул. Миру, 1/3, продовольчий магазин по вул. Софіївській,11, торговий центр по вул. Есенській, 2 у м. Старокостянтинові Хмельницької області, вартістю 948916,55 грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.04.2017 у справі № 924/1180/16 (суддя Шпак В.О.) у позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, Міністерство оборони України звернулося з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

В обґрунтування підстав для його скасування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Демянчук Ю.Г., суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Розпорядженням керівника апарату суду №01-04/779 від 20.06.2017 року у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді - члена колегії Юрчука М.І., у період з 14 червня 2017 р. по 23 червня 2017 р. включно та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Протоколом автоматичної зміни складу суду колегії суддів від 20.06.2017 визначено колегію у такому складі: головуючий суддя Демянчук Ю.Г., суддя Крейбух О.Г., суддя Коломис В.В.

Ухвалою суду від 20.06.2017 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження у новому складі колегії: головуючий суддя Демянчук Ю.Г., суддя Крейбух О.Г., суддя Коломис В.В.

Розпорядженням керівника апарату суду №924/1180/16 від 22.06.2017 року у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Коломис В.В., у період з 22 червня 2017 р. по 22 червня 2017 р. включно та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Протоколом автоматичної зміни складу суду колегії суддів від 22.06.2017 визначено колегію у такому складі: головуючий суддя Демянчук Ю.Г., суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О.

Ухвалою суду від 22.06.2017 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження у новому складі колегії: головуючий суддя Демянчук Ю.Г., суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О.

Ухвалами суду від 22.06.2017 та від 06.07.2017 розгляд справи відкладався, з підстав зазначених у них.

Безпосередньо в судовому засіданні та у запереченнях на апеляційну скаргу на апеляційну скаргу відповідач 2 заперечує її доводи, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим і просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу прокурор, позивач та представник третьої особи - Концерну "Військторгсервіс" просять апеляційну скаргу задоволити, рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Треті особи, не скористалися правом наданим статею 96 ГПК України та не направили відзиву на апеляційну скаргу позивача.

У судовому засіданні представник відповідача 1 проти доводів апеляційної скарги заперечив, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На виконання вимог ухвали суду від 06.07.2017р. щодо надання доказів про рух коштів (прибутку) згідно договору від 25.07.2005 № 140/5/887, відповідачем 2 подано суду додаткові пояснення (вх. № 24/328/17 від 17.08.2017). Концерном "Військторгсервіс" подано клопотання (вх. № 24329/17 від 17.08.2017).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

З урахуванням встановлених господарським судом обставин справи здійснюючи апеляційний перегляд, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду виходить з наступного.

25 липня 2005 року між Головним управлінням торгівлі і тилу Міністерства оборони України (далі Сторона 1) та ТОВ „Старокостянтинівський гарнізонторг (далі Сторона 2) укладено договір № 140/5/877 про спільну діяльність (простого товариства).

Відповідно до розділу 1 вказаного договору сторони зобов'язалися шляхом об'єднання зусиль та майна спільно діяти без створення юридичної особи у сфері організації виробничої та торгівельної діяльності, надання послуг у тому числі з перевалки, збереження майна (вантажів, товарів), стоянки та збереження автотранспорту, наданні майна в найм, а також здійснення інших видів діяльності з метою отримання доходу.

Згідно п. 3 договору Сторона - 1 (Головне управління торгівлі і тилу Міністерства оборони України) після підписання договору зобовязується передати Стороні - 2 (ТОВ „Старокостянтинівський гарнізонторг) за актом приймання-передачі нежитлові приміщення, які розташовані у м. Старокостянтинів.

Ведення спільних справ за ОСОБА_5 договорові здійснюється сторонами за спільною згодою. Рішення приймаються на зборах представників сторін, або шляхом опитування, письмово, телеграфом або факсом. Керівництво сумісною діяльністю за даним ОСОБА_6, а також ведення спільних справ доручається Стороні 2 (п.п. 7.1, 7.2, 7.3 договору).

В п. 9.2 договору сторони погодили, що прибуток, отриманий Сторонами від сумісної діяльності підлягає розподілу у відношенні, пропорційно внескам Сторін: Стороні 1 - 80%; Стороні 2 - 20%.

Договір укладено терміном на п'ять років зі строком дії до 24 липня 2010 року (п. 11.1 договору).

На виконання умов вказаного договору, відповідно до акту прийому - передачі від 01.09.2005року сторона 1 передала, а сторона 2 прийняла нерухоме державне майно, а саме: автогаражі, будівлю будинку водія, господарський склад, овоческлад, промисловий склад, прохідну, столярну майстерню, розташовані по вул. Попова, 73-6, комбінат побутового обслуговування по вул. Миру, 1/3, продовольчий магазин по вул. Софіївській, 11, торговий центр по вул. Есенській, 2 у м. Старокостянтинові Хмельницької області. Вартість майна згідно з умовами договору склала 948916,55 грн.

Додатковою угодою від 01 березня 2006 року у звязку з припиненням Головне управління торгівлі Тилу Міністерства оборони України замінено на державне господарське об'єднання „Концерн „Військторгсервіс.ї

Угодою від 23.06.2006 року між Концерном „Військторгсервіс та ТОВ „Старокостянтинівський гарнізонторг внесено зміни та доповнення до ОСОБА_6 від 25.07.2005р. № 140/5/877, в частині збільшення балансової вартості спільного майна та розподілу прибутку між сторонами.

Угодою від 27.02.2007 року сторонами було внесено зміни та доповнення до ОСОБА_6 від 25.07.2005р. № 140/5/877, щодо зміни вартості майна.

30.08.2007 року сторони уклали Угоду про внесення змін та доповнень до ОСОБА_6 від 25.07.2005р. № 140/5/877 в частині розподілу прибутку між сторонами, а саме: (п.9.2 ОСОБА_6) прибуток, що отримується сторонами від сумісної діяльності, підлягає розподілу у відношенні, пропорційно внескам сторін: Стороні - 1 - 90%, Стороні - 2 - 10%.

01.04.2009 року між сторонами було укладено Угоду про внесення змін до ОСОБА_6 про спільну діяльність (простого товариства) від 25.07.2005р. № 140/5/877, відповідно до якої пункт 9.5. ОСОБА_6 було викладено в наступній редакції: „Фактичний розподіл прибутку здійснюється шляхом перерахування відповідної частки прибутку Стороні 1 та утримання відповідної частки прибутку Стороною 2 в кінці звітного періоду, але не пізніше 01 травня наступного за звітним року.

30.10.2009 року Угодою про внесення змін до ОСОБА_6 про спільну діяльність (простого товариства) від 25.07.2005р. № 140/5/877 було внесено зміни до п.11.1 ОСОБА_6, а саме щодо строку дії договору - термін його дії визначено до 24.07.2020 року включно.

01.04.2011 року між ТОВ „Старокостянтинівський гарнізонторг, ТОВ „Інтер ОСОБА_7 та Концерном „Військторгсервіс була укладена Додаткова угода до ОСОБА_6 № 140/5/877 від 25.07.2005р., відповідно до якої у зв'язку із припиненням зобов'язань Стороною 1 ТОВ „Старокостянтинівський гарнізонторг за договором, усі права та обов'язки за договором, які виконувала сторона 1, переходять до правонаступника сторони 1 за договором - сторони 2 ТОВ „Інтер ОСОБА_7, окрім наявної та несплаченої кредиторської заборгованості за договором.

Додатковою угодою від 26.04.2011 року про внесення змін та доповнень до договору від 25.07.2005р. №140/5/877, укладеною між Концерном „Військторгсервіс, ТОВ „Інтер ОСОБА_7 та ТОВ „ДПА Компані з метою швидкого досягнення цілей за договором про спільну діяльність, погодили назву сторони 2 (ТОВ „Інтер ОСОБА_7) замінити на назву сторони 3 (ТОВ „ДПА Компані).

З 01.04.13 року додаткову угоду від 01.04.11 р. до даного договору сторони погодили вважати такою, що втратила чинність.

Пунктом 6 додаткової угоди від 26.04.2011 року визначено, що дана угода набирає чинності з 01 квітня 2013 року і діє до моменту припинення чи розірвання ОСОБА_6, невід'ємною частиною якого вона є.

Відповідно до п.7 додаткової угоди починаючи з 01 квітня 2013року Сторона 1 та Сторона 3 підтверджують свої зобов'язання за договором, а Сторона 2 підтверджує перехід своїх прав та обов'язків до ОСОБА_6 до Сторони 3.

01.04.2013 року було складено Акт приймання-передачі основних фондів в спільну діяльність ТОВ „ДПА Компані, який підписаний Концерном „Військторгсервіс, ТОВ „Інтер ОСОБА_7 та ТОВ „ДПА Компані і скріплений печатками.

При прийнятті рішення колегія суддів виходила з наступного.

Прокурор заявляючи вимогу про витребування майна, стверджує, що договір №140/5/877 про спільну діяльність (простого товариства) є удаваним і укладений з метою приховати договір оренди.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини 5 даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 235 ЦК України встановлено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Уразі, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

В п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними № 9 від 06.11.2009р. зазначено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. Аналогічні правова позиція у п. 3.11 постанови ВГСУ від 29.05.2013р. №11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними.

Таким чином, позивач має довести: 1) факт укладення правочину, що, на його думку, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обовязків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.

Відповідно до ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Статтею 1133 Кодексу встановлено, що вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками.

В розділі 8 договору від 25.07.2005року сторони визначили, що є спільним майном та порядок його формування, зокрема: - спільним майном за даним договором є майно і майнові права сторони-1 залишкова балансова вартість якого становить 948 916,55 грн., а також грошові кошти, майно, трудова участь, майнові права, залучені інвестиції, професійні та інші знання, навички й уміння, ділова репутація ділові зв'язки, підприємницька ініціатива та інші права, що належать стороні-2, що сторонами оцінено в 189783,31 грн. також майно, створене або придбане сторонами в результаті сумісної діяльності.(п.8.1 ОСОБА_6).

Статтею ст. 1139 ЦК України встановлено, що прибуток, одержаний учасниками договору простого товариства в результаті їх спільної діяльності, розподіляється пропорційно вартості вкладів учасників у спільне майно, якщо інше не встановлено договором простого товариства або іншою домовленістю учасників.).

Умова про позбавлення або відмову учасника від права на частину прибутку є нікчемною.

Розподіл прибутку відображений у розділі 9 ОСОБА_6 - розподіл результатів сумісної діяльності.

Відповідно до п. 9.1 договору усі доходи, що отримуються за даним договором у результаті сумісної діяльності використовуються в першу чергу на відшкодування матеріальних витрат.

Прибуток, згідно з п. 9.2 договору, що отримується сторонами від сумісної діяльності, підлягає розподілу у відношенні, пропорційно внескам сторін: стороні 1(Головне управління торгівлі і тилу МО) - 80%, стороні 2 (ТОВ „Старокостянтинівський гарнізонторг) - 20%.

Підбиття підсумків сумісної діяльності і розподіл прибутку між сторонами здійснюється на підставі окремого балансу, який складає сторона 2, впродовж 10 днів після дати встановленої для подання квартальної (річної) звітності, (п. 9.3 договору).

Фактичний розподіл прибутку здійснюється шляхом перерахування відповідної частки прибутку стороні 1 та утримання відповідної частки прибутку сторопою-2. (п. 9.5 договору).

Статтею 1135 Кодексу встановлено, що однією із умов спільної діяльності є визначення порядку ведення спільних справ за договором простого товариства.

Ведення спільних справ відображено в розділі 7 ОСОБА_6 - за п. 7.1. якого, ведення спільних справ за ОСОБА_6 здійснюється сторонами за їх спільною згодою. А саме, п. 7.3. ОСОБА_6 визначено, що керівництво сумісною діяльністю за даним ОСОБА_6, а також ведення спільних справ доручається Стороні-2 (ТОВ „Старокостянтинівський гарнізонторг).

Згідно норм Цивільного кодексу України та Закону України „Про оренду державного та комунального майна орендою, є оплатна передача майна у користування для здійснення підприємницької діяльності.

За договором оренди, орендодавець не має права втручатись у підприємницьку діяльність орендаря.

Однак, у ОСОБА_6 про спільну діяльність серед обов'язків Сторони 1 (розділ 3) визначено, що сторона 1 зобов'язана: координувати здійснення спільної діяльності; надавати ТОВ „Старокостянтинівський гарнізон торг відомості стосовно витрат, понесених ГУ Тилу МО України в межах здійснення спільної діяльності тощо; передати стороні 2 права та обов'язки, які визначені у діючих на дату підписання цього договору договорах стосовно переданню у спільну діяльність майна, що були підписані балансоутримувачем чи іншими наділеними ним правом особами.

Розділом 5 договору встановлено обов'язки ТОВ „Старокостянтинівський гарнізон торг , а саме, зокрема: після підписання договору прийняти від сторони 1 за актом прийому-передачі не житлові приміщення об'єктів, які розташовані у м. Старокостянтинів; вести бухгалтерський облік спільної діяльності з відображенням його доходів та видатків у окремому балансі; прийняти від сторони 1 права та обов'язки, які визначені у діючих на дату підписання цього договору договорах стосовно переданого в спільну діяльність майна, що були підписані балансоутримувачем чи іншими наділеними ним таким правом особами.

По договору оренди за користування майном сплачується орендна плата, яка визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати і перераховується щомісячно орендодавцеві.

В даному договорі про спільну діяльність щомісячна орендна плата не передбачена.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в договорі про спільну діяльність від 25.07.2005року не прописано жодної з основних істотних умов властивих для договору оренди.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, що доводи прокурора щодо удаваності договору № 140/5/877 про спільну діяльність (простого товариства) не підтверджені належними доказами та суперечать матеріалам справи.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що майно, а саме: автогаражі, будівлю будинку водія, господарський склад, овоческлад, промисловий склад, прохідну, столярну майстерню, розташовані по вул. Попова, 73-6, комбінат побутового обслуговування по вул. Миру, 1/3, продовольчий магазин по вул. Софіївській, 11, торговий центр по вул. Есенській, 2 у м.Старокостянтинові Хмельницької області передано Товариству з обмеженою відповідальністю „ДПА Компані на підставі договорів №140/5/877 від 25 липня 2005 року та додаткової угоди від 26 квітня 2011 року.

Також колегія суддів вважає вірними висновки суду попередньої інстанції, стосовно відмови в задоволені заяви ТОВ "ДПА Компані" про застосування строку позовної давності, з підстав зазначених місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні.

Факти, встановлені Київським апеляційним господарським судом у справі № 910/1094/14 від 10.12.2015р. (постанова набрала законної сили), не потребують доказування згідно зі ст.35 ГПК України. Крім того, відповідно до преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує встановлена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Під час розгляду справи, судом не знайдено доказів про порушення зобов'язань ТОВ „ДПА КОМПАНІ за договором № 140/5/877 від 25.07.2005 про спільну діяльність (простого товариства), а саме - здійснив перереєстрацію договору у фіскальних (податкових) органах за місцем знаходження, здійснив перерахування частини прибутку від спільної діяльності згідно з умовами договору та сплачує податки за договором у встановленому порядку.

Відмовляючи в задоволені позову Київський апеляційний господарський суд у справі № 910/1094/14 за позовом Концерну "Військторгсервіс" до товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА Компані", треті особи товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерінвестгруп", товариства з обмеженою відповідальністю "Українська консалтингово-консультаційна компанія" про розірвання договору, серед іншого зазначив, що "Серед підстав позову відсутня підстава для розірвання договору як-то невиконання ч.3 розділу 6 договору про спільну діяльність, зокрема здача в оренду тимчасово вільних площ третім особам без дозволу позивача. Протягом строку розгляду справи позивач не змінював підстав позову, не збільшував позовні вимоги, тому господарський суд вийшов за межі позовних вимог, що свідчить про прийняття судом незаконного рішення. Крім того, суд залишив поза увагою докази про законність передачі відповідачем приміщень в оренду третім особам на підставі довіреності, виданої позивачем".

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області прийняте на підставі матеріалів справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а відтак, не є такими, що можуть бути підставою згідно зі ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги згідно зі ст.49 ГПК України покладається на позивача/скаржника у зв'язку із відмовою у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 18.04.2017 у справі № 924/1180/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Міністерства оборони України без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Крейбух О.Г.