ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.08.2017 р. Справа№ 914/4156/15

Суддя Березяк Н.Є. при секретарі Кравець О.І.

Розглянувши матеріали заяви: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Львів

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Львівської області від 25.01.2017 року

у справі №914/4156/15

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Львів

про : стягнення заборгованості із сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень

В судове засідання з'явились:

від заявника (відповідача по справі): не з'явився

від позивача: Рубель С.П. - представник

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.01.2017 року у справі №914/4156/15 задоволено позов Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради яким присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 259015,13 грн. заборгованості по орендній платі та 6321, 23грн. судового збору; розірвано Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-5972-8 від 31.01.2008 року, укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ; зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути Управлінню комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради шляхом виселення з нежитлових приміщень, загальною площею 162,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили.

На розгляд господарського суду Львівської області 11.07.2017 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Львівської області від 25.01.2017 року у справі № 914/4156/15 в якій просить скасувати рішення суду.

Ухвалою суду від 13.07.2017 року заява про перегляд рішення за ново виявленими обставинами прийнята до розгляду та зупинено провадження у справі № 914/4156/15 по розгляду заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами до закінчення розгляду апеляційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Львівської області від 25.01.2017 року у даній справі.

Після повернення до господарського суду матеріалів господарської справи №914/4156/15, ухвалою суду від 31.07.2017 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд заяви на 29.08.2017 року.

В судове засідання 29.08.2017 року заявник не зявився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи після 11.09.2017 року в зв'язку з перебуванням представника на відпочинку.

Суд розглянувши подане заявником клопотання відмовив в його задоволенні з огляду на наступне:

Відповідно до ст..114 ГПК України, заява про перегляд рішення, ухвали, постанови за ново виявленими обставинами розглядається господарським судом у судовому засіданні у місячний строк з дня їх надходження. Неявка заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи те, що строк розгляду справи спливає 31.08.2017 року, заявник в судове засідання не зявився , заяви про продовження процесуальних строків розгляду справи в порядку, передбаченому ст..69 ГПК України не подавав, що унеможливлює відкладення розгляду справи понад визначений ст..114 ГПК України термін.

Як вже зазначалося раніше, неявка заявника не перешкоджає для розгляду заяви з врахуванням викладених в ній обставин та поданих доказів.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається, як на ново виявлену обставину на те, що із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 27.06.2017 року приватним нотаріусом Пилипенко Л.І. Львівського міського нотаріального округу Львівської області, відповідачу, після набуття законної сили рішенням суду у справі № 914/4156/15 стало відомо, що право власності на об'єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення загальною площею 162,9 кв. м за адресою АДРЕСА_1 було зареєстроване за Львівською міською радою 29 квітня 2015 року, в той час, як попередній договір оренди №Г-1273 укладено 04.08.1998 року, так і договір оренди №Г-5972-8 від 31.01.2008 року укладені до реєстрації права комунальної власності на спірні приміщення. Заявник стверджує, що ця обставина існувала на час прийняття рішення, але йому про це не було і не могло бути відомо, а стало відомо 27.06.2017 року після одержання відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На думку заявника, зазначена обставина є істотною і є підставою для перегляду рішення та відмові в задоволенні позову.

В судовому засіданні 29.08.2017 року представник позивача проти доводів заяви про перегляд рішення заперечив з підстав і мотивів, викладених у відзиві. В обґрунтування своїх заперечень посилається на ті обставини, що відповідач знав про те, що об'єкт оренди як окремий об'єкт цивільних прав був зареєстрований 29.04.2015 року згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 сформованої 22.04.2016 року. Як доказ того позивачем долучена до заперечення світлокопія інформаційної довідки № 57954460 сформованої 22.04.2016 року приватним нотаріусом Квятковською Оксаною Андріївною, копія якої завірена ОСОБА_1. Також позивач зазначає, що в апеляційній скарзі на рішення суду,яке переглядається, поданій ОСОБА_1 20.06.2017 року відповідач зазначав, що позивач не був власником майна станом на час укладення договору оренди, а відтак, на думку позивача, наведена заявником обставина не є нововиявленою. У своєму запереченні на заяву про перегляд рішення за ново виявленими обставинами позивач посилається на недотримання заявником умови про істотність даних обставин.

В судовому завданні 29.08.2017 року оголошено вступну та резолютивну частину ухвала.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

31.01.2008 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі - позивач) та ФОП ОСОБА_1 (надалі - відповідач) укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-5972-8 (надалі - Договір), згідно з п. 1.1. якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - приміщення, загальною площею 162,9 кв. м., а саме: приміщення підвалу, загальною площею 4,6 кв.м., приміщення першого поверху 158,3 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Цільове призначення об'єкта оренди визначене в ч.2 даного Договору, а саме об'єкт оренди буде використовуватись орендарем для виставки образотворчої продукції, виробленої в Україні (111,9 кв.м.), як торгівельний об'єкт з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи (17,9 кв.м.), під буфет, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи (33,1 кв. м.).

Умовами п.3.3 вказаного Договору не передбачалось оформлення акту приймання-передачі об'єкта, оскільки вказані приміщення вже перебували у фактичному користуванні відповідача на підставі попереднього Договору оренди.

Постановою Вищого Господарського суду від 01.04.2015 р. у справі № 914/1780/13 за позовом позивача до відповідача про зобов'язання звільнити та повернути приміщення встановлено, що Договір оренди продовжено на той самий термін і на тих самих умовах. Тобто, на даний час, Договір оренди № Г-5972-8 станом на час прийняття судом рішення був чинним.

Відповідно до Довідки про заборгованість від 17.11.2015 року №2302-вих- 2609 станом на 30.09.2015 року, відповідачем орендна плата за користування об'єктом оренди вносилась не вчасно та не в повному обсязі, визначеному умовами Договору, та допущено заборгованість на загальну суму 259015,13 грн.

Істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як невнесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Як стверджує заявник, на час укладення попереднього договору та договору оренди № Г-5972-8 від 31.01.2008 року об'єкт оренди не був зареєстрований Львівською міською радою, а відтак позивач не мав права передавати зазначені вище приміщення в оренду. На думку заявника, в Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської відсутні підстави для стягнення з відповідача боргу з орендної плати за весь строк фактичного користування об'єктом оренди та повернення об'єкта оренди шляхом виселення з приміщень.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд рішення за ново виявленими обставинами не підлягає до задоволення .

При прийнятті ухвали, суд виходив з наступного :

Відповідно до ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», з наступними змінами та доповненнями, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Господарський суд вправі змінити чи скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

В обґрунтування поданої заяви ВОП ОСОБА_1 посилається на те, що на час розгляду справи в суді і прийняття рішення, йому не було відомо про реєстрацію права комунальної власності на об'єкт оренди вже після укладення договору оренди , а саме - 29.04.2015 року. Йому про це стало відомо із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 27.06.2017 року приватним нотаріусом Пилипенко Л.І. Львівського міського нотаріального округу Львівської області, які він долучив, як доказ до поданої заяви. На думку заявника, зазначена обставина є істотною і є підставою для перегляду рішення та відмові в задоволенні позову.

Зазначені доводи заявника необґрунтовані і спростовуються матеріалами справи.

Як зазначено в абзаці 4 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», з наступними змінами та доповненнями, « необхідно чітко розрізняти поняття ново виявленої обставини ( як факту) і нового доказу ( як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставини подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме доказами».

Відповідно до п. 5 зазначеної Постанови, не можуть вважатися ново виявленими обставинами, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу ХІІІ ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Обставини, на які посилається в заяві Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не можуть вважатися новивиявленими, оскільки могли бути відомі заявнику, оскільки доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є відкритим, що підтверджується долученою до заяви довідкою, сформованою відповідно до заяви ОСОБА_1.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що про зазначену обставину заявнику було відомо ще 22.04.2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою №57954460, копія якої завірена та долучена до позовної заяви ОСОБА_1 в іншій справі.

Крім того, впродовж тривалого часу, з 2008 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 орендував зазначені вище приміщення, не заперечує факту оренди зазначених приміщень та факту укладення договору оренди, який не визнаний недійсним у встановленому законом порядку, в той же час посилається на відсутність підстав для стягнення з нього орендної плати, посилаючись на відомості про реєстрацію об'єкта нерухомого майна, яке він орендував.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформована 27.06.2017 року приватним нотаріусом Пилипенко Л.І. Львівського міського нотаріального округу Львівської області, про те, що право власності на об'єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення загальною площею 162,9 кв. м за адресою АДРЕСА_1 було зареєстроване за Львівською міською радою 29 квітня 2015 року, на яку посилається заявник, як на новивиявлену обставину, не є належним і допустимим доказом, існування нововиявлених обставин та їх істотність для розгляду справи.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст..35 ГПК України, факти, встановлені рішенням Господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені. Рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, суд прийшов до висновку, що заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду не підлягає до задоволення.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82,84,85,112-113 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Рішення господарського суду Львівської області у справі № 914/4156/15 від 25.01.2017 року залишити без змін а заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду .

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 30.08.2017 року.

Суддя Березяк Н.Є.