РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017Справа №910/10831/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Французький альянс Україна"

про стягнення 39 050,08 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача Руденко С.О. за дов.

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 39 050,08 грн., з яких 38 171,10грн. сума основного боргу, 878,98грн. пені, за договором на реалізацію туристичних послуг від 13.04.2017.

На обґрунтування позовних вимоги, позивач вказував на те, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів виникли з підстав порушення умов укладеного між позивачем та відповідачем договору на реалізацію туристичних послуг від 13.04.2017.

Ухвалою суду від 07.07.2017 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач пояснив, що останнім дійсно отримано кошти в розмірі 38 171,10 грн., але він не зміг скористатися коштами, у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації в обслуговування банку ПАТ «Діамантбанк». Рішення Національного банку України №264-рш/БТ від 24.04.2017, мотивуючи введеної тимчасової адміністрації, банк відмовив ТОВ «Француський альянс Україна» у проведені банківської операції і повністю заблокував усі наявні рахунки компанії, посилаючись на законність таких дій.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тревел Профешнл Груп» (далі - позивач, турагент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Французький альянс Україна» (далі - відповідач, туроператор) було укладеного договір на реалізацію туристичних послуг (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1. договору, за цим договором турагент зобов'язується за винагороду здійснювати діяльність з реалізації тур продукту туроператора шляхом укладання договорів на туристичне обслуговування з туристом від імені туроператора.

Згідно з п. 5.1. договору, турагент здійснює повну оплату замовленого тур продукту відповідно до встановленого туроператором рахунку-фактури протягом трьох банківських днів з дня їх отримання, але в будь-якому випадку не пізніше ніж, за сім днів до початку туру.

Відповідно до п. 7.1. договору, у випадку порушення (невиконання чи неналежне виконання) своїх зобов'язань за договором однією із сторін сторона, що порушила своє зобов'язання, несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

У зв'язку з тим, що відповідач не виконав зобов'язання, щодо реалізації туристичних послуг відповідно до договору від 13.04.2017, позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Французький альянс Україна" суму попередньої оплати в розмірі 38 171,10 грн. та пеню в розмірі 878,98 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 5.1. договору, турагент здійснює повну оплату замовленого тур продукту відповідно до встановленого туроператором рахунку-фактури протягом трьох банківських днів з дня їх отримання, але в будь-якому випадку не пізніше ніж, за сім днів до початку туру.

На виконання вищевказаного положення договору ТОВ «Тревер Профешнл Груп» здійснило замовлення туристичних послуг з обслуговування в період з 02.05 2017 по 08.05.2017 у Франції двох туристів: KOSTENKO ANATOLII, KOSTENKO OLEKSANDRA.

Згідно з ваучера № VT2017/14 від 25.04.2017 замовлені позивачем туристичні послуги передбачають послуги з проживання, трансферу, а також екскурсійні послуги.

24.04.2017 позивач на підставі отриманого рахунку №17 від 13.04.2017, сплатив на користь відповідача суму коштів у розмірі 38 171,10 грн.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання належним чином.

У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив, що ним дійсно отримано кошти в розмірі 38 171,10 грн., але відповідач не мав можливості скористатися коштами, у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації в обслуговування банку ПАТ «Діамантбанк». Рішення Національного банку України №264-рш/БТ від 24.04.2017, мотивуючи введеної тимчасової адміністрації, банк відмовив ТОВ «Француський альянс Україна» у проведені банківської операції і повністю заблокував усі наявні рахунки компанії, посилаючись на законність таких дій. Зважаючи на обставини ситуації та керуючись ст. 652 Цивільного кодексу України, під час дії цього договору між ТОВ «Французький альянс Україна» та ТОВ «Тревел Профешнл Груп» відбулися істотні зміни обставини, які суттєво вплинули на виконання умов цього договору.

Також, на адресу позивача від відповідача надійшов лист від 25.04.2017, в якому ТОВ «Французький альянс Україна» посилається на вищевказану обставину, як на форс-мажорну обставину, що звільняє останнього від відповідальності за виконання зобов'язання.

У відповідь на отриманий лист, позивач направив на адресу відповідача вимогу (копія в матеріалах справи), в якій вимагав надати документи, що підтверджують виконання договором зобов'язання та зазначив, що обставина на які посилається відповідач не є форс-мажорними, тобто такими, що у розумінні положень укладеного договору звільняють останнього від відповідальності за невиконання зобов'язання.

Відповідно до п. 8.1. договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, передбачених договором, при виникненні форс-мажорних обставин, а саме: повінь, землетрус, цунамі, епідемії й інші стихійні явища природи, пожежі, вибухи, терористичні акти, захоплення заручників, виходи з ладу чи ушкодження транспортних засобів, страйк, саботаж, локаут, оголошена чи неоголошена війна, революція, масові безладдя.

Судом встановлено, що відповідно до положень п. 8.1. договору віднесення обслуговуючого банку відповідача до категорії неплатоспроможних не є форс-мажорною обставиною, що також не суперечить ч.2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а тому не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов'язання та обов'язку виконання зобов'язання в цілому.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за договором від 13.04.2017 на реалізацію туристичних послугу в сумі 38 171,10 грн. є належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача попередньої оплати, яка виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов'язання за договором, підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 38 171,10 грн.

Також позивач просив сягнути з відповідача 878,98 грн. пені за неналежне виконання умов договору.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, для застосування до боржника відповідальності у вигляді стягнення пені, вона має бути передбачена законом або договором.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Судом встановлено, що стягнення пені за неналежне виконання зобов'язання за договором не передбачено договором на реалізацію туристичних послуг від 13.04.2017, у зв'язку з чим суд відмовляє в частині стягнення 878,98 грн. пені.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, за встановлених обставин справи позов підлягає частковому задоволенню судом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. ст. 33, 34, 49 ст.ст.82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Французький альянс Україна" (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" (01004, м.Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 9/2, офіс 67, ) попередню оплату у розмірі 38 171 (тридцять вісім тисяч сто сімдесят одна) грн. 10 коп. та 1 564 (одинадцять тисяч п'ятсот шістдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.09.2017.

СуддяІ.І. Борисенко