КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р. Справа№ 910/2302/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.,

за участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_2 - договір б/н від 12.05.2017.

від боржника: Короткий Є.В. - довіреність б/н від 06.03.2017.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року

у справі № 910/2302/17 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Центр „Фінансовий радник"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалами господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року у справі № 910/2302/17 відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про введення процедури санації боржника, участь в санації у якості інвестора та заміну ліквідатора, залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Агафонова О.Ю. про участь у справі, а також затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційній баланс ТОВ „Центр „Фінансовий радник", ліквідовано банкрута як юридичну особу у зв'язку із банкрутством, провадження у справі № 910/2302/17 припинено.

Не погоджуючись із зазначеними ухвалами місцевого господарського суду, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвали господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_4 про введення процедури санації боржника, участь ОСОБА_4 в санації у якості інвестора, заміну ліквідатора Севастьянової О.В. та призначення нового арбітражного керуючого Агафонова О.Ю., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року колегією суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Доманська М.Л., Сотніков С.В. апеляційну скаргу ОСОБА_4 повернуто скаржнику без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

02.08.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_4 надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів апеляційну скаргу ОСОБА_4 у справі № 910/2302/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Пантелієнка В.О.

Ухвалою суду від 07.08.2017 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу у справі № 910/2302/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.08.2017 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу, представник боржника просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року - без змін.

Представник скаржника в судовому засіданні 15.08.2017 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвали господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_4 про введення процедури санації боржника, участь ОСОБА_4 в санації у якості інвестора, заміну ліквідатора Севастьянової О.В. та призначення нового арбітражного керуючого Агафонова О.Ю.

Представник боржника в судовому засіданні проти вимог ОСОБА_4, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвали господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року - без змін.

Інші учасники провадження у справі в судове засідання 15.08.2017 року не з'явились. Причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

15.08.2017 року після оголошеної судом перерви в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників скаржника та боржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_4 про введення процедури санації боржника та участь в санації у якості інвестора слід відмовити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року в цій частині - залишити без змін, а апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_4 на ухвалу суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ „Центр „Фінансовий радник", ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі - припинити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається із матеріалів справи, у лютому 2017 року Голова ліквідаційної комісії ТОВ „Центр „Фінансовий радник" звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника у порядку, передбаченому ст. 95 Закону про банкрутство, у зв'язку з виявленням в ході ліквідаційної процедури кредиторської заборгованості, активи для погашення якої відсутні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 року порушено провадження у справі № 910/2302/17 про банкрутство ТОВ „Центр „Фінансовий радник".

Постановою Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року ТОВ „Центр „Фінансовий радник" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру банкрута, ліквідатором призначено Голову ліквідаційної комісії Севастьянову О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 року визнано ТОВ „Парк Вей" кредитором боржника на суму 273 200,00 грн., з яких 3 200,00 грн. - перша черга задоволення вимог, 270 000,00 грн. - четверта черга задоволення вимог.

24.04.2017 року до Господарського суду міста Києва надійшов на затвердження звіт ліквідатора, в якому останній просив затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідувати ТОВ „Центр „Фінансовий радник" та припинити провадження у справі.

15.05.2017 року до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_4 надійшла заява про введення процедури санації боржника, участь в санації у якості інвестора та заміну ліквідатора, в якій просив ввести процедуру санації боржника, допустити його до участі у справі у якої інвестора боржника, а також замінити ліквідатора Севастьянову О.В. на нового арбітражного керуючого Агафонова О.Ю.

15.05.2017 року до суду також надійшла заява ОСОБА_5 про введення процедури санації боржника, участь в санації у якості інвестора та заміну ліквідатора, в якій вона просила ввести процедуру санації боржника, допустити її до участі у справі у якої інвестора боржника, а також замінити ліквідатора Севастьянову О.В. на нового арбітражного керуючого Агафонова О.Ю.

У поданих заявах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказують, що мають можливість збільшити статутний капітал боржника на суму 1 568 964,30 грн. та зазначають про те, що завдяки введенню процедури санації можливе відновлення платоспроможності підприємства, оскільки вони можуть виступити інвесторами по справі та збільшити статутний капітал, що забезпечує погашення заборгованості банкрута.

До заяви ОСОБА_4 додано довідку № 81-8-33/134 від 06.06.2017 року, видану ПАТ „УкрСиббанк", про те, що залишок коштів на рахунку останнього складає 347 320,00 грн.

Разом з тим, до заяви ОСОБА_5 не надано жодних документів, які б підтверджували б її платоспроможність, як інвестора по справі.

Також, судом встановлено, що окрім фінансової інвестиції для погашення кредиторських вимог, санаційних заходів щодо відновлення платоспроможності боржника із зазначенням переліку конкретних дій щодо їх реалізації в процедурі санації, суду не надано.

Водночас, 15.05.2017 від арбітражного керуючого Агафонова О.Ю. надійшла заява про участь у справі, в якій останній просить розглянути його кандидатуру на призначення арбітражним керуючим у справі № 910/2302/17.

За наслідками розгляду поданих заяв, ухвалами господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року у справі № 910/2302/17 відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про введення процедури санації боржника, участь в санації у якості інвестора та заміну ліквідатора, залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Агафонова О.Ю. про участь у справі, а також затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційній баланс ТОВ „Центр „Фінансовий радник", ліквідовано банкрута як юридичну особу у зв'язку із банкрутством, провадження у справі № 910/2302/17 припинено.

Приймаючи ухвалу та відмовляючи у задоволенні заяв про введення процедури санації ТОВ „Центр „Фінансовий радник", суд першої інстанції виходив з неможливості застосування процедури санації боржника, оскільки провадження у даній справі порушено за спрощеною процедурою, передбаченою ст. 95 Закону про банкрутство.

В свою чергу, ухвала суду про припинення провадження у справі мотивована тим, що ліквідатором виконані всі необхідні дії та покладені на нього Законом про банкрутство обов'язки для виявлення майнових активів боржника з метою задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з чим дійшов висновку про затвердження поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу ТОВ „Центр „Фінансовий радник".

Перевіряючи законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів не знайшла підстав для її скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону про банкрутство залежно від категорії боржника, виду його діяльності та наявності у нього майна господарський суд застосовує загальний, спеціальний або спрощений порядок провадження у справі про банкрутство.

Загальний порядок передбачає застосування процедури розпорядження майном з подальшим переходом до процедур санації, ліквідації або мирової угоди.

Спеціальний порядок передбачає залучення до участі у справі додаткових учасників, продовження строків санації, збігу процедур розпорядження майном та санації.

Спрощений порядок застосовується під час ліквідації банкрута без застосування процедур розпорядження майном та санації.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство, за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 зазначеного Закону, за клопотанням комітету кредиторів або інвесторів, або власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) банкрута чи з власної ініціативи господарський суд може прийняти рішення про введення процедури санації й після визнання боржника банкрутом у разі наявності плану санації та до початку продажу майна банкрута.

Відповідно до абз. 8 п. 28 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.13 № 01-06/606/2013 „Про Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" визнання боржника банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури не перешкоджає застосування до боржника в подальшому процедур санації та мирової угоди, за винятком спрощеної процедури банкрутства, передбаченої статтею 95 Закону, оскільки метою введення останньої є припинення (ліквідація) господарюючого суб'єкта.

Таким чином, на підставі аналізу вищенаведених норм, колегія суддів дійшла висновку, що в силу імперативних приписів ст. 7 Закону про банкрутство, провадження у справі за спрощеною процедурою відповідно до правил ст. 95 Закону про банкрутство виключає можливість застосування до боржника іншого порядку здійснення провадження у справі про банкрутство, зокрема застосування до нього процедури розпорядження майном, санації, а також мирової угоди, оскільки метою введення такої процедури є виключно ліквідація (припинення) господарюючого суб'єкта. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 01.04.2015 року у справі № 904/3526/13, від 31.05.2016 року у справі № 903/1242/14, від 19.10.2016 року у справі № 918/1071/15 та від 30.05.2017 року у справі № 903/973/16).

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, провадження у даній справі про банкрутство ТОВ „Центр „Фінансовий радник" порушено та здійснюється в порядку ст. 95 Закону про банкрутство.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість застосування процедури санації до ТОВ „Центр „Фінансовий радник", оскільки провадження у даній справі порушено за спрощеною процедурою ст. 95 Закону, і як наслідок судом правомірно відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про введення процедури санації боржника та участь їх у санації у якості інвестора у справі.

Щодо заміни ліквідатора, то слід зазначити, що звернення до Господарського суду з клопотанням про припинення повноважень і призначення нового арбітражного керуючого належить до компетенції комітету кредиторів.

Разом з тим, оскільки відповідних заяв від кредиторів до суду не надходило, заяви від ліквідатора про звільнення його від виконання ним обов'язків чи скарги кредиторів на дії ліквідатора у матеріалах справи відсутні, то враховуючи відсутність підстав для звільнення ліквідатора від виконання обов'язків, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого суду про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про заміну ліквідатора та відповідно про залишення відповідної заяви Агафонова Ю.О. - без розгляду.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо штучного доведення підприємства до банкрутства та зацікавленість ліквідатора банкрута у даній справі судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки апелянтом в порушення ст.ст. 33, 34 ГПК України, не надано суду беззаперечних доказів на підтвердження викладених обставин.

За наведених вище обставин, судова колегія дійшла висновку, що ухвалу господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року у даній справі про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про введення процедури санації боржника, участь у санації в якості інвестора та заміну ліквідатора прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Щодо оскарження ухвали суду від 21.06.2017 року про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу ТОВ „Центр „Фінансовий радник", ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі № 910/2302/17, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону про банкрутство, учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство; сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Крім того, цією ж статтею Закону про банкрутство визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

При цьому, колегія суддів зауважує, що зазначений перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Необхідно зазначити, що особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Особливості та порядок заявлення кредиторами вимог до боржника, що ліквідується в порядку ст. 95 Закону, визначені положеннями ч. 3 ст.95 Закону, які передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником (в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство, лише після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази звернення скаржника з грошовими вимогами до боржника в порядку, встановленому ч. 3 ст. 95 Закону про банкрутство.

В апеляційній скарзі апелянт жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника, розмір таких претензій (суму вимог), характер вимог (майнові або грошові) з посиланням на відповідні докази, що підтверджують такі вимоги.

Таким чином ОСОБА_4 не набув статусу кредитора у справі про банкрутство, оскільки не звернувся з грошовими вимогами до боржника у визначені законодавством порядок і строки.

Разом з тим, апелянт в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції його прав як інвестора.

Відповідно до ч. 10 ст. 23 Закону про банкрутство фізичні особи та/або юридичні особи, які бажають взяти участь у санації боржника (далі - інвестори), можуть подати розпоряднику майна заяву про участь у санації боржника та свої пропозиції щодо санації боржника (план санації тощо).

Інвестор - особа, яка приймає рішення щодо внесення власних, позичених та залучених майнових і інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування та несе відповідальність за невиконання своїх зобов'язань.

Інвестор має право брати участь в обговоренні плану санації; брати участь у судових засіданнях під час процедури санації; знайомитися з матеріалами справи про банкрутство, бухгалтерськими, статистичними документами боржника; оскаржувати судові рішення, прийняті під час процедури санації. (ч. 1 ст. 29 Закону).

Відповідно п. 84 Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про банкрутство" від 18.12.2009 року № 15, особа, що подала заяву про участь у санації, набуває прав та обов'язків іншого учасника провадження у справі про банкрутство, в тому числі право оскарження судових актів, які стосуються її прав та обов'язків.

На підставі аналізу вищезазначених норм вбачається, що статусу учасника у справі про банкрутство у якості інвестора особа набуває у судовій процедурі санації після прийняття та розгляду відповідної заяви інвестора.

Разом з тим, оскільки ухвалою суду від 21.06.2014 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні заяви про введення процедури санації боржника та участь його у справі в санації у якості інвестора боржника, то останній не набув відповідного статусу.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку, що не набувши статусу кредитора, інвестора чи іншого учасника провадження у справі, ОСОБА_4 позбавлений права на апеляційне оскарження прийнятих у даній справі процесуальних документів.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 15 „Про судову практику в справах про банкрутство" юридичні та фізичні особи, акціонери, учасники господарських товариств, що не мають статусу сторони чи учасника у справі про банкрутство, не мають права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, а помилково порушене апеляційне і касаційне провадження підлягають припиненню в порядку, передбаченому статтею 80 ГПК на підставі статей 91 та 107 ГПК як такі, що не підлягають вирішенню в господарських судах.

З метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про перегляд судових рішень в апеляційному порядку господарським судам України Постановою Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 року № 7 роз'яснено, що у разі помилкового порушення апеляційного провадження, зокрема за апеляційною скаргою поданою особою, яка не мала права її подавати, господарський суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що оскільки скаржник не має статусу кредитора, інвестора чи учасника у справі 910/2302/17 про банкрутство ТОВ „Центр „Фінансовий радник", а права апелянта оскаржуваною ухвалою не порушені, то відповідно він не наділений процесуальний правом на оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу ТОВ „Центр „Фінансовий радник", ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі № 910/2302/17, а відтак апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на відповідну ухвалу господарського суду міста Києва підлягає припиненню.

Керуючись статтями п.1 ч.1 ст. 80, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року у справі № 910/2302/17 про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про введення процедури санації боржника, участь в санації у якості інвестора та заміну ліквідатора залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року у справі № 910/2302/17 про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про введення процедури санації боржника, участь в санації у якості інвестора та заміну ліквідатора, залишити без змін.

3. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року у справі № 910/2302/17 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ „Центр „Фінансовий радник", ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі - припинити.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

5. Справу № 910/2302/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко