КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2017 р. Справа№ 910/20111/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Чорної Л.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача за первісним позовом: Гарвасюк В.Ю.- за дов. № б/н від 29.12.2016

від відповідача за первісним позовом: не з`явився,

від третіх осіб: не з'явились.

за зустрічним позовом:

від позивача-1 за зустрічним позовом: - Овсій Д.Ю.- за дов. № б/н від 08.8.2017

від позивача-2 за зустрічним позовом: - Біла Я.Г.- за дов. № б/н від 01.11.2016

від відповідача за зустрічним позовом:- Гарвасюк В.Ю.- за дов. № б/н від 29.12.2016

від третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ТОВ "Фінансова компанія "Смарт Груп" - не з`явився

від ТОВ «Т Інвест» - не з`явився.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2017

у справі № 910/20111/15 (суддя Босий В.П.)

За первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Смарт Груп"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Капітал-Груп"

2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

3. Публічне акціонерне товариство "Терра Банк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Три Плюса"

2. ОСОБА_5

про стягнення 97 673 121,00 грн.

за зустрічним позовом 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Спейс"

до Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк"

про визнання правочинів недійсними

за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест"

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/20111/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Смарт Груп", треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Капітал-Груп", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариств "Терра Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Три Плюса" та ОСОБА_5, про стягнення 97 673 121,00 грн., за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Спейс" до Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк" про визнання правочинів недійсними, за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Смарт Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Т Інвест" про визнання права власності.

23.06.2017 представником позивача за первісним позовом до канцелярії суду було подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на майно, що належить на праві власності ТОВ "Фінансова компанія "Смарт Груп", а саме на:

- нежилі приміщення надбудови напівпідземної стоянки (в літ. В), загальною площею 2 628,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 5 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: );

- невиробничі приміщення групи приміщень №4 другого поверху в літ. А1, загальною площею 236,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вуя. Симиренка, 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00);

- невиробничі приміщення групи приміщень №3 першого поверху в літ. А1, загальною площею 1 118,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вуя. Симиренка, 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000);

- невиробничі приміщення групи приміщень №1 першого поверху в літ. А, загальною площею 2 496,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вуя. Симиренка, 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000).

Разом з цим, в поданій заяві позивач за первісним позовом просив суд заборонити ТОВ "Фінансова компанія "Смарт Груп", іншим особам проведення/здійснення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, пов'язаних із реєстрацією відчуження/переходу/набуття/обтяження права власності або іншого речового права на вказане вище нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі № 910/20111/15 заяву Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково:

заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Смарт Груп", іншим особам проведення/здійснення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, пов'язаних із реєстрацією відчуження/переходу/набуття/обтяження права власності або іншого речового права на нерухоме майно:

- нежилі приміщення надбудови напівпідземної стоянки (в літ. В), загальною площею 2 628,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 5 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: );

- невиробничі приміщення групи приміщень №4 другого поверху в літ. А1, загальною площею 236,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вуя. Симиренка, 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00);

- невиробничі приміщення групи приміщень №3 першого поверху в літ. А1, загальною площею 1 118,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вуя. Симиренка, 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000);

- невиробничі приміщення групи приміщень №1 першого поверху в літ. А, загальною площею 2 496,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вуя. Симиренка, 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000).

В іншій частині в задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 та в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити повністю.

Разом із апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп" звернулось до апеляційного суду з клопотанням про відновлення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірної ухвали.

Також, апелянт посилався на те, що оскаржувана ухвала була прийнята з порушенням норм ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу, а також постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Гончарова С.А., Скрипки І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп" строк на апеляційне оскарження, прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 08.08.2017.

03.08.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Публічним акціонерним товариством "Кристалбанк" подано відзив на апеляційну скаргу.

07.08.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Спейс" подано клопотання про перенесення розгляду справи.

Розпорядженням від 07.08.2017 у зв'язку з перебуванням суддів Гончарова С.А., Скрипки І.М., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Чорної Л.В., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 прийнято справу № 910/20111/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі № 910/20111/15 до свого провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 22.08.2017.

08.08.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп" подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 22.08.2017 представник позивача за первісним позовом заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою представника апелянта.

Решта присутніх сторін в засіданні 22.08.2017 заперечили проти клопотання позивача за первісним позовом про відкладення.

Колегія суддів порадившись на місці, прийшла до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 22.08.2017 представник позивача за первісним позовом заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу поданого під час апеляційного провадження та просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі № 910/20111/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 22.08.2017 представник позивача-1 за зустрічним позовом підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп" та просив задовольнити її, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі № 910/20111/15 скасувати.

В судовому засіданні 22.08.2017 представник позивача-2 за зустрічним позовом підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп" та просив задовольнити її, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі № 910/20111/15 скасувати.

В судове засідання 22.08.2017 апелянт, треті особи без самостійних вимог, третя особа з самостійними вимогами та відповідач за позовом третьої особи з самостійними вимогами своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання були повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представників апелянта, третіх осіб без самостійних вимог, третьої особи з самостійними вимогами та відповідач за позовом третьої особи з самостійними вимогами за наявними у справі матеріалами.

Частиною шостою статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути скасована, виходячи із наступного.

Згідно статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Позов, згідно з пунктом два частини один статті 67 Господарського процесуального кодексу України, забезпечується забороною вчиняти певні дії відповідачеві.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вказані роз'яснення викладені в постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011р. № 16.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем та відповідачем на підтвердження своїх вимог і заперечень, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За частиною 1 статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (частини один та два статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп" в своїй апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову є передчасною, винесеною без з'ясування фактичних обставин справи.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову шляхом арешту всього майна, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп", Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк" вказує, що у нього існує достатньо обґрунтоване припущення, що майно, звернення стягнення на яке є предметом спору у даній справі, може бути відчужене третім особам, що унеможливить виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт Груп" за час вирішення даного спору дій, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, з позиції суду першої інстанції, може унеможливити досягнення мети звернення з даним позовом до суду - захисту порушених прав і інтересів позивача як іпотекодержателя за іпотечним договором №1/3/3-34 від 25.12.2013 та договором іпотеки від 15.04.2014 обраним ним способом, а навпаки, зумовлять (у випадку задоволення позову) виникнення необхідності у подальших зверненнях до судів для відновлення таких прав і інтересів відносно предметів іпотеки.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що право здійснення забезпечення позову та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить з предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника. Застосування заходів забезпечення позову не може мати наслідків досягнення позивачем результатів, які є змістом позовних вимог. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів наявності дій Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт груп" щодо відчуження спірного нерухового майна.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд першої інстанції не зробив системного аналізу фактів обставин, які у разі невжиття заходів до забезпечення позову, можуть утруднити виконання чи призвести до невиконання рішення суду.

Також, апеляційний господарський суд враховує, що відповідно до статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта. У разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об'єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону. Скасований реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна не може бути присвоєний іншому об'єкту нерухомого майна. Інформація про скасовані реєстраційні номери зберігається у Державному реєстрі прав протягом усього часу існування цього реєстру.

З урахуванням положення статті 15 вказаного закону кожному об'єкту нерухомого майна присвоюється реєстраційним номер об'єкта нерухомого майна, який є неповторним і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта.

Спірною ухвалою Господарського суду міста Києва заборонено вчиняти дії щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 1, а саме:

- невиробничих приміщень групи приміщень №4 другого поверху в літ. А1, загальною площею 236,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 1, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00);

- невиробничих приміщень групи приміщень №3 першого поверху в літ. А1, загальною площею 1 118,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 1, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000);

- невиробничих приміщень групи приміщень №1 першого поверху в літ. А, загальною площею 2 496,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 1, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000).

Реєстраційні номери нерухомого майна, що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Симиренка, 1, є: 00, 000, 000. Площа таких трьох об'єктів складає 236,3 кв.м, 1 118,2 кв.м, 2 496,8 кв.м. відповідно.

Натомість, за іпотечним договором № 1/3/3-34 від 25.12.2013, який є підставою звернення ПАТ «Кристалбанк» з позовом у цій справі, Банку було передано у забезпечення виконання кредитного договору № КЛ/13/2-34 від 24.12.2013 майнові права на невиробничі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 1. Площа такого об'єкту 4 182,6 кв. м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

Вживаючи заходів забезпечення позову суд першої інстанції не вказав підстав з яких дійшов висновку, що майно (площа нерухомого майна, реєстраційні номери нерухомого майна), з позовними вимогами щодо якого звернувся позивач, і майно, на яке у позивача виникло право вимоги за іпотечним договором № 1/3/3-34 від 25.12.2013, не є одним і тим же майном.

Таким чином, вживаючи заходів забезпечення позову судом здійснено непропорційне втручання в майно, статус якого як спірного судом під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову не з'ясовано.

Також, предметом іпотечного договору № 1/3/3-34 від 25.12.2013, який є підставою звернення Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк" з позовом у цій справі, є майнові права, а ухвалою Господарського суду м. Києва вжито заходи забезпечення позову щодо нерухомого майна в натурі.

Беручи до уваги наведене, оскаржуваною ухвалою забезпечено позов майном, яке не було предметом кредитного договору № КЛ/13/2-34 та договорів, що укладались у забезпечення такого кредитного договору між кредитором - Публічне акціонерне товариство "Терра банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Кристалбанк", боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лігвіс Л", та іпотекодавцями.

Місцевий господарський суд, забезпечивши позов, не з'ясував дійсний обсяг позовних вимог, відповідність забезпечення позову позовним вимогам, заборонивши тим самим вчиняти дії щодо майна, яке не було предметом спірних договірних правовідносин, без належного обгрунтування.

Оскаржуючи ухвалу в апеляційному порядку, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт груп" зазначило про наявність підстав, які свідчать про можливість виконання майбутнього судового рішення без застосування заходів забезпечення позову, зокрема, надано докази наявності у Державному реєстрі прав на нерухоме майно наявні обтяження прав на спірні нежилі приміщення надбудови напівпідземної стоянки (в літ. В), загальною площею 2 628,0 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лебедева-Кумача, 5, у вигляді арештів, застосовані судовими рішеннями в межах кримінального провадження.

Також, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31.08.2015 № 752/14206/15-к, в рамках кримінального провадження

№ 0000441 від 02.10.2014, на спірні невиробничі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 1, накладено арешт. Заборона на вчинення будь-яких юридично значущих дій пов'язаних з відчуженням або набуттям прав третіми особами на об'єкт, накладена ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2014 № 757/30099/14-ц та ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25.12.2014 № 758/15238/14-к у рамках кримінального провадження під № 0000257 від 17.12.2014. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном є арештом майна.

У той же час, відповідно до частини шостої статті 67 Господарського процесуального кодексу України не допускається накладення арешту на майно, на яке накладено арешт відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, судова колегія звертає увагу на те, що арешт накладено за відсутності доведення обставин, що можуть свідчити про необхідність його застосування.

Відтак, залишивши поза увагою обставини, що мають бути досліджені, встановлені та яким має бути надана правова оцінка, Господарський суд міста Києва припустився порушень викладених норм Господарського процесуального кодексу України, передчасно та з неповним з'ясуванням обставин справи прийняв ухвалу якою вжив заходів до забезпечення позову.

Отже, судова колегія приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт груп" підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню; в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» про вжиття заходів до забезпечення позову слід відмовити.

Пункт десятий частини два статті 105 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у постанові має бути зазначено, зокрема, новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Разом з цим, за подання апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 600,00 грн. в порядку, передбаченому Законом України "Про судовий збір".

У відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки на даній стадії судового провадження не виявляється можливим встановити, на користь якої зі сторін відбудеться судове рішення у даній справі, то у суду апеляційної інстанції відсутня можливість визначити особу, на яку буде покладено судовий збір. При цьому, суду першої інстанції під час розподілу господарських витрат після прийняття рішення у даній справі по суті слід вирішити питання щодо відшкодування судового збору в тому числі і за перегляд оскаржуваної ухвали у апеляційній інстанції з урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 66, 67, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Смарт груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі № 910/20111/15 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі № 910/20111/15 - скасувати.

3. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

4. Матеріали справи № 910/20111/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Л.В. Чорна

М.Л. Яковлєв