Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

22 серпня 2017 року Справа №927/622/17

ЗА ПОЗОВОМ: Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України"

вул. Ямська, 32, м. Київ, 03038

До ВІДПОВІДАЧА: Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України"

вул. Незалежності, 3-А, с. Івківці, Прилуцький район, Чернігівська область, 17580

Про відшкодування збитків 36960 грн.

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: ОСОБА_2, довіреність №63 від 05.12.2016, головний юрисконсульт.

Від Відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Державним підприємством "Державний резервний насіннєвий фонд України" подано позов до Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Національної академії аграрних наук України" про стягнення 36960,00 грн., в тому числі 24640,00 грн. вартості насіння та 12320,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору №С-52 про надання послуг зі зберігання насіння від 06.09.2012.

Ухвалою суду від 03.07.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №927/622/17, розгляд справи призначено на 18.07.2017.

Ухвалою суду від 18.07.2017 розгляд справи відкладено та призначено на 22.08.2017.

Як вбачається з долученого судом до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 22.08.2017, 21.06.2017 державним реєстратором Срібнянської районної державної адміністрації ОСОБА_3 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи () зміни повного найменування, зміни скороченого найменування, зміни органу, до сфери управління якого належить юридична особа, зміни місцезнаходження, інші зміни, зокрема, змінено назву Відповідача на Державне підприємство Дослідне господарство Івківці Миронівського інституту пшениці ім. В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України.

З урахуванням зазначеного суд доходить висновку, що належним найменуванням Відповідача по справі є Державне підприємство Дослідне господарство Івківці Миронівського інституту пшениці ім. В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України.

У судовому засіданні 22.08.2017 представник Позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, явки повноважного представника у судові засідання 18.07.2017 та 22.08.2017 не забезпечив, хоча Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (ухвал суду від 03.07.2017, 18.07.2017), наявними у матеріалах справи.

Враховуючи, що Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не скористався своїм правом брати участь у судових засіданнях, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, заяв та клопотань від Відповідача не надійшло, явка представника Відповідача судом обов'язковою не визнавалася, суд доходить висновку про розгляд справи без участі представника Відповідача на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника Позивача, суд,

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2012 року між Державним підприємством "Державний резервний насіннєвий фонд України" (Позивач) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Івківці" Інституту сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" укладено договір №С-52 про надання послуг зі зберігання насіння (далі - Договір).

21.06.2017 державним реєстратором Срібнянської районної державної адміністрації ОСОБА_3 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи () зміни повного найменування, зміни скороченого найменування, зміни органу, до сфери управління якого належить юридична особа, зміни місцезнаходження, інші зміни, зокрема, змінено назву Відповідача на Державне підприємство Дослідне господарство Івківці Миронівського інституту пшениці ім. В.М.Ремесла Національної академії аграрних наук України (Відповідач), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 22.08.2017.

Відповідно до п.1.1. Договору Поклажодавець (Позивач) передає, а Зберігач (Відповідач) приймає на відповідальне зберігання насіння сільськогосподарських рослин: ячмінь Командор еліта (Ярі) урожаю 2010 року у кількості 7 т. (сім тонн). Загальна вартість переданого на зберігання насіння складає 24640 грн. 00 коп. (двадцять чотири тисячі шістсот сорок гривень 00 копійок), відповідно до актів приймання-передачі насіння (надалі - Насіння).

Згідно з п.1.2. Договору право власності на Насіння до Зберігача не переходить, воно не може бути задіяне в господарському обігу Зберігача або бути передане ним третім особам.

За умовами п.п.2.1.1. п.2.1., п.п.2.2.1. п.2.2. Договору Поклажодавець зобов'язується передати насіння Зберігачу на зберігання, а Зберігач зобов'язується прийняти насіння надане Поклажодавцем на зберігання і повернути його Поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з п.п.2.2.3. п.2.2. Договору місцем зберігання є: Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с. Івківці, центральний тік.

Відповідно до п.п.7.1.-7.5. Договору цей договір вступає в силу його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 3 (три) роки, а в частині виконання Зберігачем зобов'язань зі зберігання насіння до моменту повного виконання зобов'язань. Цей договір припиняється у випадках передбачених чинним законодавством України. Цей договір може бути припинений у будь-який час за ініціативою Поклажодавця в односторонньому порядку при повідомленні Зберігача у письмовій формі за 10 (десять) календарних днів до розірвання Договору. Термін дії договору може бути продовженим за згодою Сторін з укладанням додаткової угоди. У разі не надходження листа від однієї із сторін, за місяць до закінчення строку дії договору про припинення або залишку насіння на зберіганні, термін дії договору вважається таким, що продовжується на строк, вказаний в п.7.1. Договору з дня, коли сплинув трирічний строк, на який було укладено договір.

Ячмінь Командор еліта (Ярі) урожаю 2010 року у кількості 7 т. (сім тонн) по ціні 3520 грн./т з урахуванням ПДВ загальною вартістю переданого на зберігання насіння 24640 грн. 00 коп. (двадцять чотири тисячі шістсот сорок гривень 00 копійок) був переданий Позивачем Відповідачу, що підтверджується актом прийому-передачі насіння до договору про надання послуг по зберіганню насіння від 06 вересня 2012 року №С-52 підписаним між сторонами 07 вересня 2012 року та скріпленим печатками вищевказаних юридичних осіб.

25 серпня 2016 року Позивачем проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей (насіння), які знаходяться на відповідальному зберіганні у Відповідача, в результаті якої встановлено відсутність насіння: ячмінь Командор еліта (Ярі) урожаю 2010 року у кількості 7 т (сім тонн), про що складено інвентаризаційний опис №1 від 25.08.2016.

29 травня 2017 року Позивачем на адресу Відповідача надіслано претензію №138-2/1-14/334 від 26.05.2017 з вимогою сплатити вартість переданого на зберігання насіння ячмінь Командор еліта (Ярі) урожаю 2010 року у кількості 7 т (сім тонн) на загальну суму 24640,00 грн. та 12320,00 грн. штрафу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресату вищевказана претензія отримана Відповідачем 01.06.2017.

Відповідачем насіння, яке було передано відповідно до умов договору №С-52 про надання послуг зі зберігання насіння від 06.09.2012 Позивачу повернуто не було, вартість втраченого насіння на загальну суму 24640,00 грн. не сплачено.

З урахуванням зазначеного Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 24640,00 грн. вартості втраченого насіння.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України

1. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

2. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналіз змісту договору №С-52 від 06.09.2012 свідчить, що за своєю правовою природою він є договором зберігання, тому правовідносини, які виникли між сторонами у звязку з його укладенням, регулюються нормами §1 глави 66 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч.1 ст.938 Цивільного кодексу України зберігач зобовязаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Договором №С-52 від 06.09.2012 строк зберігання насіння не встановлений.

Відповідно до ч.2 ст.938 Цивільного кодексу України якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи із його умов, зберігач зобовязаний зберігати річ до предявлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Відповідно до п.2.11. Договору Зберігач зобовязаний на першу вимогу Поклажодавця повернути йому Насіння, навіть коли передбачений Договором строк його зберігання не закінчився.

Аналогічні норми містяться і в ст.953 Цивільного кодексу України, згідно з якою зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

У розділі 2 Договору встановлено, що Зберігач зобовязується: прийняти насіння надане Поклажодавцем на зберігання і повернути його Поклажодавцеві у схоронності (п.п.2.2.1 п.2.2.); забезпечити належне зберігання насіння згідно ДСТУ 2240-93 (п.п.2.2.4. п.2.2.); забезпечити безперешкодний доступ в місця зберігання насіння представників Поклажодавця (п.п.2.2.5. п.2.2); вживати усіх заходів, встановлених договором, законодавчими та нормативно-правовими актами, для забезпечення схоронності насіння (п.2.5.); Зберігач не має права користуватись насінням, переданим йому на зберігання, а також передавати його у користування іншим особам (п.2.10).

Частиною 1 статті 942 Цивільного кодексу України на зберігача також покладено обовязок вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Відповідно до ч.1 ст.949 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

За умовами ч.1 ст.950 Цивільного кодексу України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості.

Аналогічні положення містяться і в п.п.6.2.1 п.6.2. Договору, яким визначено, що у разі втрати (нестачі) або пошкодження насіння, внаслідок чого його якість змінилась настільки, що воно не може бути використаним за первісним призначенням у розмірі його повної вартості.

За умовами п. 6.3. Договору вартість насіння відшкодовується виходячи з рівня середньозважених цін на товарне зерно відповідної рослини (у разі відсутності спорідненої), що складуються на біржових торгах за спотовими контрактами на момент розрахунку та(або) момент пред'явлення вимоги про передачу насіння з урахуванням стортових надбавок але не нижче ціни однієї тони насіння відповідно до акту приймання-передачі до цього Договору.

Крім того, до відносин які виникли між сторонами у звязку зі зберіганням майна, підлягають застосуванню також загальні правила про відповідальність учасників правовідносин за порушення зобовязань, закріплені у нормах глави 51 Цивільного кодексу України та глави 24 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, чинним законодавством за незбереження майна, переданого на зберігання, встановлюється цивільно-правова відповідальність, яка наступає при наявності передбачених законом всіх складових елементів господарського правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи, безпосередніх збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою і збитками, а також вини у заподіянні збитків.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що у спорах про відшкодування збитків, обовязок доведення відсутності вини покладається саме на Відповідача, то Позивач повинен довести протиправність поведінки Відповідача, факт понесення збитків та розмір заявленої до стягнення суми збитків, а також наявність причинно-наслідкового звязку між поведінкою Відповідача та збитками.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною

Згідно зі ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до приписів статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

· вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

· додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

· неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

· матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Факт втрати насіння: ячмінь Командор еліта (Ярі) урожаю 2010 року у кількості 7 т (сім тонн) на загальну суму 24640,00 грн. підтверджується інвентаризаційним описом №1 від 25.08.2016.

Наведені факти свідчать про протиправність поведінки Відповідача неналежне виконання взятих на себе за договором зберігання зобовязань.

У розділі 6 Договору сторони узгодили умови відповідальності сторін та встановили, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору відповідно до законодавства України (п.6.1). Збитки завдані Поклажодавцеві, втратою (нестача) або пошкодження насіння, відшкодовується Зберігачем. (п.6.2.). У випадку недотримання умов договору про надання послуг зі зберігання, що спричинило Поклажодавцеві матеріальні збитки, Зберігач зобовязаний відшкодувати всі завдані збитки Поклажодавцю (п.6.4.).

Судом встановлено, що розмір збитків, заявлений до стягнення, розрахований Позивачем виходячи з ціни на насіння, яка вказана в акті прийому-передачі насіння до договору про надання послуг по зберіганню насіння від 06 вересня 2012 року №С-52, підписаного між сторонами 07 вересня 2012 року (3520,00 грн./т), що відповідає умовам договору зберігання та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобовязаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим субєктам, - зобовязаний відшкодувати на вимогу цих субєктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Позивачем на адресу Відповідача надсилалась претензія №138-2/1-14/334 від 26.05.2017 про сплату 24640,00 грн. вартості насіння та 12320,00 грн. штрафу, яка, відповідно до наявного матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана Відповідачем 01.06.2017.

Відповідач відповіді на вказану претензію не надіслав, збитки, завдані Позивачу втратою переданого на зберігання насіння, в добровільному порядку не відшкодував.

У ході розгляду справи Відповідачем доказів відшкодування збитків, завданих позивачу втратою переданого на зберігання насіння, в добровільному порядку не надано.

Таким чином, суд доходить висновку, що Позивачем доведено наявність та розмір збитків, протиправність поведінки Відповідача, а також, що порушення Відповідачем договірного зобовязання є причиною, а збитки, які завдані Відповідачу, - наслідком такого порушення, а тому вимога Позивача про стягнення з Відповідача 24640,00 грн. вартості насіння підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача 12320,00 грн. штрафу за неповернення насіння відповідно до п.6.5. Договору, яким визначено, що у разі, якщо Зберігач несвоєчасно повернув насіння чи не повернув насіння, Поклажодавець вправі стягнути штраф із Зберігача у розмірі 50% (пятдесят відсотків) від вартості насіння.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно із ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.2 вказаної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 статті 552 Цивільного кодексу України передбачено, що сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Статтею 624 Цивільного кодексу України також встановлено, що якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов'язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

Вищенаведені норми чинного законодавства є диспозитивними та надають право сторонам самостійно визначати обсяги відповідальності та співвідношення збитків та неустойки (штрафу, пені) за порушення зобовязання в договорі.

Договором зберігання передбачено можливість стягнення за втрату (нестачу) переданого на зберігання насіння як вартості насіння так і штрафу незалежно один від одного в повному обсязі.

Здійснивши перевірку правильності обчислення Позивачем суми штрафу, судом встановлено, що розрахунок відповідає фактичним обставинам справи, здійснений з урахуванням умов договору, і є арифметично вірним.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України:

"Судовий збір покладається:

· у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

· у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору."

На підставі викладеного, враховуючи повне задоволення позову, судовий збір у сумі 1600,00 грн. підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України" (вул. Незалежності, 3-А, с. Івківці, Прилуцький район, Чернігівська область, 17580, ідентифікаційний код 00729847) на користь Державного підприємства Державний резервний насіннєвий фонд України (вул. Ямська, 32, м. Київ, 03038, ідентифікаційний код 30518866) 24640 грн. 00 коп. вартості насіння, 12320 грн. 00 коп. штрафу та 1600 грн. 00 коп. на відшкодування судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28 серпня 2017 року.

Суддя І.В. Кушнір