ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2017 р. Справа № 911/2217/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 162 493, 62 грн.

за участю представників:

позивач - Толкачов О.І., предст. за дов. від 25.07.2017;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення 162 493, 62 грн., з яких: 38 216, 75 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 67186,09 грн. пені за несвоєчасне повернення процентів, 183,88 грн. 3% річних від суми простроченого кредиту, 49706,90 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 7200,00 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредитної лінії № НКЛ-2006650 від 08.07.2011.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2017 у справі №911/2217/17 було порушено провадження та призначено до розгляду на 28.08.2017 року.

28.08.2017 позивачем через канцелярію суду було подано виписки по рахункам, зокрема, щодо руху коштів від відповідача згідно Договору кредитної лінії № НКЛ-2006650 від 08.07.2011, які залучено до матеріалів справи.

В судове засідання 28.08.2017 року відповідач особисто не з'явився та не направив свого повноважного представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про розміщення інформації про дату проведення судового засідання на офіційному сайті господарського суду Київської області, про причини неявки суд не повідомив, витребуваних документів, зокрема відзив на позов до суду не надав.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція зазначена у п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті та зважаючи на обмежені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строки вирішення спору, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Присутній у судовому засіданні 28.08.2017 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

У судовому засіданні 280.08.2017 року, відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

08 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір кредитної лінії № НКЛ-2006650, відповідно до умов якого Кредитор відповідно до якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 240 000,00 грн., який зменшується щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно Додатку №1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 22% процента річних, з кінцевим терміном повернення до 07 липня 2014 року включно, на умовах визначених цим Договором.

У відповідності до Графіка зменшення максимального ліміту заборгованості, викладеного у формі Додатку № 1, сума ліміту була зменшена до 210 428,75 грн.

Згідно п. 1.1.3. Договору, надання Кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «Транш», а у сукупності - «Транші», у межах максимального ліміту заборгованості, зазначеного у п. 1.1.

Згідно п. 1.3 Договору, погашення всіх траншів кредиту здійснюється з кінцевим терміном, зазначеним в п. 1.1, відповідно до Графіку, на позичковий рахунок кредитора, зазначений в п. 2.1 цього Договору. В місяці, на який припадає закінчення терміну користування кредитом, зазначений в п.1.1 платіж повинен бути сплачений позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. У випадку, якщо день сплати платежу припадає на вихідний, святковий або календарний день ,котрий у поточному місяці відсутній (29,30 або 31 число), то позичальник зобов'язаний сплатити платіж у наступний робочий день.

Відповідно до п.1.5. Договору сукупна вартість кредиту за цим Договором зазначена в реальній процентній ставці та в абсолютному значені подорожчання кредиту (у грошовому виразі).

Розмір реальної процентної ставки дисконтує всі майбутні грошові платежі Позичальника за Кредитом до чистої суми виданого кредиту і з урахування сплати процентів за користування Кредитом, плати за надання кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості, та інших плат, передбачених цим Договором складає 25, 28 % на рік. Абсолютне значення подорожчання Кредиту підсумовує всі платежі Позичальника на користь Кредитора та на користь третіх осіб і з урахуванням процентної ставки за користування кредитом, плати за надання кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості, та інших плат, передбачених цим Договором складає 82033,08 грн. (згідно Додаткового Договору № 1 від 23.02.2012 зазначена сума складає 60 932,91 грн. - п. 1.2).

Відповідно до п. 1.1.1. Кредитного договору, у випадку невиконання позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п. 5.11-5.12, цього Договору, плата за користування Кредитом встановлюється яв розмірі 27% процентів річних, починаючи з дня невиконання зазначених зобов'язань. При цьому сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

Так, у відповідності до п.п. 5.11-5.12, протягом 10 календарних днів з дня укладення іпотечного договору/договору застави, позичальник зобов'язується укласти в акредитованій банком страховій компанії договір страхування заставного майна, зазначеного в п.1.1 Договору (будинку та земельної ділянки).

Відповідно до п. 1.1.2. Договору у разі прострочення кінцевого терміну повернення Кредиту діюча на такий момент річна процентна ставка за цим Договором встановлюється в розмірі: 42% річних, у випадку виконання Позичальником умов цього договору належним чином; 47% річних, у випадку не виконання Позичальником умов п.1.1. цього Договору та починає застосовуватися до взаємовідносин сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за Кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим Договором. При цьому сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому Договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору.

Зважаючи на те, що ані кредит, ані процента відповідачем вчасно та в повному обсязі не сплачувались, позивач звернувся до суду про стягнення 38 216,75 грн. заборгованості за кредитом та 49 706,90 грн. заборгованості по процентам.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1049 цього ж кодексу передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056 Цивільного кодексу України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Враховуючи, що факт користування кредитними коштами та наявності заборгованості відповідачем не заперечено, відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів, що спростовують наведені у позові обставини, зокрема, первинних документів в підтвердження часткового або повного погашення заборгованості, останнім не подано, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 38 216,75 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 49 706,90 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом підтверджена матеріалами справи та поданими доказами, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за Кредитним договором, позивачем, на підставі п. 9.1. Договору, нараховано 67 186,09 грн. пені за прострочення погашення процентів за користування кредитом за загальний період прострочки з 01.07.2016 по 20.06.2017, а також 7200,00 грн. штрафу у відповідності до п. 9.2 Договору.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування пені на відсотки позивачем здійснено зростаючим підсумком на заборгованість, яка існувала у відповідача на початок кожного окремого місяця періоду прострочення.

При цьому, як вбачається з п. 9.1 Договору, за прострочення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 3,0 проценти від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п. 1.1, 1.3, 2.3, 3.3, 3.8 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Таким чином, суд, перевіривши розрахунок пені за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга-Закон», з урахуванням норм чинного законодавства та умов договору, застосовуючи подвійну облікову ставку НБУ встановив, що оскільки встановлений в договорі розмір 3% ставки для сплати пені є значно вищим, ніж подвійна облікова ставка НБУ за згаданий період (що коливається від 0,077 % до 0,085%), заявлені до стягнення 67 186,09 грн. пені за загальний період з 01.07.2016 по 20.06.2017 від кожного необхідного платежу окремо, підлягають частковому задоволенню в розмірі 1 708, 93 грн.

Згідно п.9.2. Кредитного договору, за ненадання позичальником Кредитору у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обов'язковість надання яких передбачено цим Договором, в тому числі документів за вимогою Кредитора, а також у будь-яких інших випадках обов'язкового надання документів, а також за неповідомлення позичальником Кредитора про факти, зазначені в п.п. 5.1-5.12 цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 3% проценти від загальної суми отриманих кредитних коштів.

Відповідно до п.9.3 Кредитного договору, у разі невиконання зобов'язань щодо укладення договорів, передбачених п.1.4. цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору штраф із розрахунку 3% проценти від суми Кредиту.

Таким чином, заявлені до стягнення 7 200,00 грн. штрафу, у зв'язку з невиконанням відповідачем вищезазначених умов договору, є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 183,88 грн. 3% річних від суми прострочених процентів за період з 01.06.2017 по 20.06.2017 року.

З розрахунку вбачається, що нарахування 3% річних здійснювалось відповідачем за аналогічні періоди та на такі ж суми заборгованості, що і пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних, здійснений позивачем та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 183, 88 грн.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 38 216, 75 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 1 708, 93 грн. пені за несвоєчасне повернення процентів, 183,88 грн. 3% річних від суми простроченого кредиту, 49706,90 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 7200,00 грн. штрафу. В іншій частині суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (95038, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ( 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) - 38 216 (тридцять вісім тисяч двісті шістнадцять) грн. 75 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 1 708 (одну тисячу сімсот вісім) грн. 93 коп. пені за несвоєчасне повернення процентів, 183 (сто вісімдесят три) грн. 88 коп. 3% річних від суми простроченого кредиту, 49706 (сорок дев'ять тисяч сімсот шість) грн. 90 коп. заборгованості за простроченими відсотками, 7 200 (сім тисяч двісті) грн. 00 коп. штрафу, 1 455 (одну тисячу чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 24 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 06.09.2017р.

Суддя О.В. Щоткін