ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" серпня 2017 р.Справа № 922/2118/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області, м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_2 інспекція сільського господарства в Харківській області
до Харківська міська рада, м. Харків , Споживче товариство Житлово-будівельний кооператив "Авантаж", м. Харків
про про визнання недійсним рішення
за участю представників :

прокурора - Горгуль Н.В., за пос. № 036152 від 29.10.2015 року

третя особа - не з'явився

першого відповідача - ОСОБА_3, за дов. № 08-11/91/2-17 від 10.01.2017 року

другого відповідача - ОСОБА_4, за дов. № б/н від 12.12.2016 року, ОСОБА_5, за дов. № б/н від 12 грудня 2016 року

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до першого відповідача, Харківської міської ради, та другого відповідача, споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж", про визнання недійсним та скасування п. 30.2 додатку 2 до рішення 26 сесії 5 скликання від 23 жовтня 2008 року № 283/08 про надання СТ "ЖБК "Авантаж" у приватну власність земельної ділянки площею 0,4519 га (в тому числі: земельна ділянка - площею 0,0329 га та ділянка - площею 0,4190 га), яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Ляпунова, 16 для експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, підземної, надземної автостоянки та виїзду з підземної автостоянки. Також прокурор просить суд покласти на відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що п. 30.2 додатку 2 до рішення 26 сесії 5 скликання від 23 жовтня 2008 року № 283/08 "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд" суперечить вимогам ст. 41 Земельного кодексу України, ст. ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірному статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою ОСОБА_6 Міністрів УРСУ від 30 квітня 1985 року № 186

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 червня 2017 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/2118/17 та призначено її до розгляду на 17 липня 2017 року. 17 липня 2017 року, ухвалою господарського суду Харківської області, відкладено розгляд даної справи до 31 липня 2017 року. 31 липня 2017 року, ухвалами господарського суду Харківської області, залишено без розгляду заяву першого відповідача (вх. № 22485 від 11 липня 2017 року) про залишення позову без розгляду; відкладено розгляд даної справи до 07 серпня 2017 року. Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 серпня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (прокурора), ОСОБА_2 інспекцію сільського господарства в Харківській області; відкладено розгляд даної справи до 17 серпня 2017 року.

Під час розгляду справи судом долучено до матеріалів справи документи, які надійшли через канцелярію суду від: прокурора - письмові пояснення з додатками (вх. № 24062 від 27 липня 2017 року), супровідним листом пакет документів (вх. № 24063 від 27 липня 2017 року), заперечення з додатками на клопотання про припинення провадження у справі (вх. № 25247 від 07 серпня 2017 року); супровідним листом пакет документів (вх. № 25185 від 07 серпня 2017 року); першого відповідача - клопотання (вх. № 22114 від 07 липня 2017 року), заяву з додатками про залишення позову без розгляду (вх. № 22485 від 11 липня 2017 року), заяву з додатками про припинення провадження у справі (вх. № 23085 від 17 липня 2017 року), пояснення до заяви про припинення провадження у справі (вх. № 25296 від 07 серпня 2017 року); другого відповідача - клопотання з додатками про припинення провадження у справі (вх. № 22569 від 12 липня 2017 року), письмові пояснення з додатками (вх. № 25185 від 07 серпня 2017 року).

В призначене судове засідання 17 серпня 2017 року з'явився прокурор, представники першого та другого відповідачів, третя особа свого уповноваженого представника в дане судове засідання не направила, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомлення з відміткою поштової установи "вибули".

Судом перевірено адресу третьої особи: згідно ОСОБА_5 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи третьої особи: 61002, м. Харків, вул. Артема, буд. 14, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем (прокурором) - копія позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Так, процесуальні документи у даній справі направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідної ухвали. Таким чином, суд вважає, що всі учасники процесу повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але третя особа не з'явився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для її належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Під час судового засідання 17 серпня 2017 року прокурор підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити, проти клопотання першого відповідача та заяви другого відповідача про припинення провадження (вх. № 22569 від 12 липня 2017 року та вх. № 23085 від 17 липня 2017 року) заперечував; представник першого відповідача проти позову заперечував, просив суд припинити провадження у справі; представник другого відповідача проти позову заперечував, просив суд припинити провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, подані сторонами в обґрунтування своєї правової позиції, зазначає наступне.

У ході здійснення Генеральною прокуратурою України досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002973 від 08.11.2014 року за фактом вчинення посадовими особами Харківської міської ради кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК України, встановлено факт незаконного вибуття з володіння територіальної громади м. Харкова земельної ділянки площею 0,4519 га по вул. Ляпунова, 16.

Відповідно до п. 30.2 додатку 2 до рішення 26 сесії 5 скликання "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 23.10.2008 № 283/08 Споживчому товариству "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" надано в приватну власність земельну ділянку площею 0,4519 га (в тому числі: земельна ділянка - площею 0,0329 га та ділянка - площею 0,4190 га), розташовану за адресою: м. Харків, вул. Ляпунова, 16 в межах, які визначено договором оренди землі, реєстраційний № 63122/04 від 23.07.2004 та № 6304/05 від 20.01.2005 для експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, підземної, надземної автостоянки та виїзду з підземної автостоянки.

Прокурор у позові зазначає, що вказане рішення прийнято усупереч вимогам ст. 41 Земельного кодексу України, ст.ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою ОСОБА_6 Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. № 186 (далі - Примірний статут).

Крім того, в обґрунтування позову, прокурор посилається на те, що у ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження допитані колишні члени СТ "ЖБК "АВАНТАЖ" .

Також відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна на час передачі спірної ділянки у власність, особи, які отримали квартири у СТ "ЖБК "АВАНТАЖ" не були його членами.

Таким чином, прокурор вказує на те, що СТ "ЖБК "АВАНТАЖ" не відповідає вимогам ЖК України та Примірного статуту ЖБК, а отже, не є житлово-будівельним кооперативом у розумінні ст. 41 ЗК України, а земельна ділянка СТ "ЖБК "АВАНТАЖ" передавалася без дотримання вимог, передбачених вказаними нормативно-правовими актами.

Отже, оскаржуване рішення, яким земельну ділянку СТ "ЖБК "АВАНТАЖ" передано у власність безоплатно, суперечить вимогам чинного законодавства на час виникнення спірних правовідносин та прийнято з порушенням таких принципів земельного законодавства, установлених ст. 5 ЗК України, як поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Вищезазначені обставини стали підставою для звернення прокурора до суду з відповідним позовом.

Перший відповідач (Харківська міська рада) та другий відповідач (СТ "ЖБК "АВАНТАЖ") проти позову заперечують та просять суд припинити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки по справі № 922/5090/15 господарським судом Харківської області вже було винесено рішення між тими ж сторонами, з того ж предмету та з тих самих підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи та розглянувши клопотання другого відповідача про припинення провадження у справі (вх. № 22569 від 12 липня 2017 року) та заяву першого відповідача про припинення провадження у справі (вх. № 23085 від 17 липня 2017 року), зазначає наступне.

З метою повного та всебічного розгляду справи, судом було витребувано з архіву господарського суду Харківської області справу № 922/5090/15.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія позовної заяви по справі № 922/5090/15 за позовом заступника прокурора Харківської області до Харківської міської ради та Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 інспекція сільського господарства в Харківській області.

Предметом розгляду вищезазначеної справи було визнання незаконним та скасування п.п. 30.2 додатку до рішення 26 сесії 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 23.10.2008 року № 283/08.

Підставами для визнання незаконним та скасування спірного рішення слугувало порушення Харківською міською радою, під час його винесення, вимог чинного законодавства.

Так, прокурор у справі № 922/5090/15 посилався на п.п. 30.2 додатку 2 до рішення 26 сесії 5 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва об'єктів" від 23.10.2008 р. № 283/08 та вважає, що він є незаконним. Вказане рішення прийнято в порушення вимог ст. 41 ЗК України, ст.ст. 133, 137 ЖК та Примірного статуту. Під час прийняття вказаного рішення Харківська міська рада при вирішенні питання про надання СТ "ЖБК "Авантаж" безоплатно земельної ділянки з кадастровим номером :07:014:0018 зобов'язана з'ясувати правовий статус, мету та підстави створення цього кооперативу відповідно до ЖК та Примірного статуту.

Крім того, прокурор посилався на норми закону та зазначав зокрема про те, що:

По-перше, всупереч ч. 6 ст.137 ЖК та абз. 2 п. 4 Примірного статуту рішення про створення ЖБК "Авантаж" та список членів кооперативу, затверджений протоколом установчих зборів засновників кооперативу, не затверджено виконавчим комітетом Харківської міської ради, при тому що статут кооперативу зареєстровано саме у цій місцевій раді.

По-друге, відповідно до статуту ЖБК "Авантаж" кооператив не створено при виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів, при підприємстві, установі чи організації, що суперечить ст.137 ЖК.

По-третє, всупереч ст. 135 ЖК та абз. 1 п.8 Примірного статуту, інші члени кооперативу, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_6, не потребують поліпшення житлових умов. На момент прийняття зазначеного рішення Харківської міської ради вони на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, не перебували, що підтверджується самим статутом СТ "ЖБК "Авантаж"; усупереч вимогам ст. 137 ЖК та абз. 2 п. 5 Примірного статуту статут ЖБК "Авантаж" не відповідає вимогам Примірного статуту.

Отже, в даному випадку, суд дійшов висновку, що сторони у справі № 922/2118/17 та справі № 922/5090/15 є аналогічними, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позов по справі № 922/5090/15 було подано заступником прокурора Харківської області, в той час, як позов по справі № 922/2118/17 було подано керівником Харківської місцевої прокуратури № 1.

Проте, суд зауважує, що відповідно до ст. 1 ЗУ "Про прокуратуру", прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Таким чином, сторони у справі № 922/5090/15 ті ж самі, що і у справі № 922/2118/17, оскільки в обох справах позов подано прокурором (який виступає в якості позивача) до Харківської міської ради та Споживчого товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" (відповідачів).

Крім того, проаналізувавши підстави звернення прокурора до суду з позовом по справі № 922/5090/15 та підстави для звернення до суду з позовом по справі № 922/2118/17, суд дійшов висновку, що вони є аналогічними.

Оскільки в обох справах прокурор посилається на порушення Харківською міською радою, при винесенні спірного рішення, ст. 41 Земельного кодексу України, ст. 135 та ст. 137 Житлового кодексу України та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу.

Щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002973 від 08.11.2014 року, на яке посилається прокурор як на одну із підстав подачі даного позову, суд зазначає наступне.

Прокурор у позовній заяві зазначає про те, що факт незаконного вибуття з володіння територіальної громади м. Харкова спірної земельної ділянки був встановлений у ході здійснення вищезазначеного досудового розслідування.

В той час, як вбачається з позовної заяви по справі № 922/50904/15, відповідне порушення з боку Харківської міської ради було встановлено в ході вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок, що й стало підставою для подачі прокурором позову про скасування спірного рішення ще в вересня 2015 року.

Також в обґрунтування позову, прокурор посилається на допит свідків, здійснений в рамках вищезазначеного кримінального провадження.

Проте суд зазначає, що частиною 4 ст. 35 ГПК встановлено, що вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Рішення господарського суду не може обґрунтовуватися тільки матеріалами слідчих органів, зокрема, постановою про порушення кримінальної справи. Преюдиціальне значення для господарського суду можуть мати лише факти, встановлені рішенням суду в цивільній справі, яке набрало законної сили, або ж вироком суду з кримінальної справи по питаннях, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Отже дані обставини, а саме існування відкритого кримінального провадження стосовно вчинення посадовими особами Харківської міської ради кримінальних правопорушень та допит свідків, здійснений в рамках цього провадження, не можуть прийматись судом як окрема підстава для подачі відповідного позову, оскільки на даний час відсутній вирок суду з кримінальної справи по питаннях, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

В той час, як в разі винесення вироку суду, прокурор не позбавлений права звернутись до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в рамках справи № 922/5090/15.

Щодо посилань прокурора, як на підставу подачі даного позову на те, що на час передачі спірної земельної ділянки у власність членів СТ "ЖБК "Авантаж" на ній вже було збудовано багатоповерховий житловий будинок, що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 22.12.2006 року, суд зазначає наступне.

Вищезазначена обставина є лише доказом по справі та не може слугувати підставою для подачі окремого позову.

Відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 26.12.2011 року № 18, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв'язку з цим господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор, як на нові підстави для подачі даного позову, зокрема наявність відкритого кримінального провадження, допит свідків та встановлення факту забудови спірної земельної ділянки до її передачі у власність, не є новими підставами, а є лише доказами по справі.

Приймаючи до уваги те, що вищезазначені обставини існували на момент розгляду справи № 922/5090/15, оскільки кримінальне провадження було відкрито 08.11.2014 року, а відповідний акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкту складено 22.12.2006 року, то прокурор не позбавлений права звернутись до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в рамках справи № 922/5090/15.

В той час, як відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Таким чином, перш ніж припинити провадження у справі, господарський суд повинен зясувати сукупність всіх вищенаведених передумов: 1) вже вирішено спір між тими ж сторонами; 2) про той же предмет; 3) з тих же підстав.

Зміна хоча б однієї з обставин або її відсутність надає право заінтересованій особі звернутись до господарського суду з повторним позовом.

Предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Крім того п. 4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, зазначено, що припинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини другої статті 80 ГПК можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Предметом вищезазначених справ слугувало визнання незаконним та скасування п. 30.2 додатку 2 до рішення 26 сесії 5 скликання від 23.10.2008 року № 283/08 про надання відповідачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,4519 га, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Ляпунова, 16 для експлуатації та обслуговування багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, підземної, надземної автостоянки та виїзду з підземної автостоянки.

Підставами обох справ стало порушення Харківською міською радою вимог чинного законодавства при виділенні СТ "ЖБК "Авантаж" земельної ділянки, а саме ст. 41 Земельного кодексу України, ст. 135 та ст. 137 Житлового кодексу України та норми Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу.

Таким чином сторони, предмет та підстави справи № 922/2118/17 та справи № 922/5090/15 є аналогічними.

Крім того рішення по справі № 922/5090/17 набрало законної сили 23.10.2015 року.

Враховуючи вищенаведені обставини та те, що є рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/5090/15, яке набрало законної сили та яким було вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, суд дійшов висновку про необхідність припинення провадження у справі № 922/2118/17 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі залишається за позивачем.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись статтями 22, 27, 29, 32, 33, 43, 49, п. 2 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання споживного товариства "Житлово-будівельний кооператив "Авантаж" про припинення провадження у справі (вх. № 22569 від 12 липня 2017 року) - задовольнити.

Заяву Харківської міської ради про припинення провадження у справі (вх. № 23085 від 17 липня 2017 року) - задовольнити.

Провадження у справі № 922/2118/17 - припинити.

Суддя ОСОБА_9

справа № 922/2118/17