ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.08.2017 Справа № 907/510/17

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „CHIROMEGA, м. Гуменне Словацька Республіка

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю „Євромед, м. Ужгород Україна

про: стягнення 131610,82 грн. в т.ч. (101020,32 грн. основна заборгованість, 10590,50 грн. 3% річних, 20000 грн. моральні збитки)

Представники:

від позивача не з'явився;

від відповідача ОСОБА_1, представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю „CHIROMEGA, м. Гуменне Словацька Республіка заявлено позов до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Євромед, м. Ужгород Україна про: стягнення 131610,82 грн. в т.ч. (101020,32 грн. основна заборгованість, 10590,50 грн. 3% річних, 20000 грн. моральні збитки).

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 20.06.2017 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду.

До початку судового засідання, представником відповідача, через канцелярію суду, подано письмову заяву, якою останній просить припинити провадження у справі у звязку із підсудністю справи Міжнародному Комерційному Арбітражному суді при ОСОБА_2 України.

Подану заяву відповідач мотивує тим, що сторони не передбачили в Договорі №01/2012 про дистрибюторську діяльність, укладеного 03.09.2012 року між ТОВ „CHIROMEGA (Словацька Республіка) та ТОВ «Євромед» (Україна) підсудність спорів судам України, враховуючи відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" щодо виключної підсудності, а також беручи до уваги домовленість сторін, викладену у положенні п. 10.2 контракту, вважає, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а повинен вирішуватися у Міжнародному Комерційному Арбітражному суді при ОСОБА_2 України.

Згідно статті 4 ГПК України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 124 ГПК України, підсудність справ за участю іноземних субєктів господарювання визначається цим кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Разом з тим, порядок врегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, визначений Законом України "Про міжнародне приватне право", в розумінні якого іноземний елемент ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, зокрема, якщо хоча б один учасник правовідносин є іноземною юридичною особою (п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини сторін виникли на підставі Договору №01/2012 про дистрибюторську діяльність, укладеного 03.09.2012 року між ТОВ „CHIROMEGA (Словацька Республіка) та ТОВ «Євромед» (Україна). Одна із сторін договору ТОВ „CHIROMEGA є нерезидентом, юридичною особою за законодавством Словацької Республіки.

Отже, оскільки один із учасників договірних відносин, між якими виник даний спір, є іноземною юридичною особою, то така справа у розумінні Закону України "Про міжнародне приватне право" є справою з іноземним елементом.

Законом України "Про міжнародне приватне право" встановлені підстави визначення підсудності справи з іноземним елементом судам України, що по відношенню до норм ГПК України, які визначають загальні правила підвідомчості та підсудності господарських справ, є спеціальними.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь які справи з іноземним елементом, якщо сторони прямо передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності, коли таке право у сторін відсутнє (ст. 77 Закону).

Вказане положення Закону не є вичерпним, зазначена стаття передбачає і інші випадки підсудності справ з іноземним елементом судам України, однак, ці підстави є послідуючими після договірної підсудності, і які є визначальними лише у випадку відсутності будь якої домовленості сторін про вибір суду.

Відтак, Закон України "Про міжнародне приватне право" закріплює право сторін відповідної угоди на вибір підсудності справи з іноземним елементом, тобто на укладення так званої "пророгаційної угоди", що в свою чергу, не лише обґрунтовує компетенцію обраного суду, але й виключає можливість вирішення такого спору в суді іншої держави.

В даному випадку, сторони умовами Договору №01/2012 про дистрибюторську діяльність, укладеного 03.09.2012 року між ТОВ „CHIROMEGA (Словацька Республіка) та ТОВ «Євромед» (Україна) не передбачили підсудність спорів, які виникають з його виконання, судам України.

Натомість, у п. 10.1-10.2 Договору №01/2012, сторони домовились, що будь-які спори, що виникають з даного договору або у зв'язку з ним, сторони будуть вирішувати шляхом переговорів. В іншому випадку, спори будуть вирішуватися в Міжнародному Комерційному Арбітражному суді при ОСОБА_2 України.

Обрання сторонами права, що підлягає застосуванню до спірних відносин, відповідає вимогам ст.ст. 5, 10 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Пункт 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Досягнення домовленості про визначення виключної юрисдикції компетентного суду цієї країни у правовідносинах сторін, що ґрунтуються на вищезазначених принципах, вказує на пріоритетний характер такої домовленості, оскільки вона не суперечить встановленому національним законодавством порядку врегулювання таких правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», вказано, що суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи вище наведене, дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що провадження у справі №907/510/17 належить припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Також, разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову в порядку ст.66-67 ГПК України, однак, у звязку із припиненням провадження у справі №907/510/17 дана заява судом не розглядалась.

Керуючись ст.ст. 4, 12, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 86, 124 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Провадження у справі № 907/510/17 - припинити.

Суддя Андрейчук Л.В.