ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р. Справа № 926/1750/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Орищин Г.В. Хабіб М.І.,

за участю секретаря судового засідання Лялька Н.Р.

та представників:

позивача: не зявився;

відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Львівської обласної дирекції ПАТ банку ОСОБА_1 Аваль, вих № 140/5/5/424 від 25.07.2017

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 19.07.2017 (суддя Бутирський А.А.) про зупинення провадження

у справі № 926/1750/17

за первісним позовом: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Львівської обласної дирекції ПАТ банку ОСОБА_1 Аваль, м. Львів

до відповідача: Виробничо-комерційного Товариства з обмеженою відповідальністю Агроекс, с. Шипинці Чернівецької області

про стягнення 1 791 928, 12 грн

за зустрічним позовом: Виробничо-комерційного Товариства з обмеженою відповідальністю Агроекс, с. Шипинці Чернівецької області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Львівської обласної дирекції ПАТ банку ОСОБА_1 Аваль

про визнання припиненим договору поруки

У травні 2017 року ПАТ ОСОБА_1 Аваль в особі Львівської обласної дирекції ПАТ ОСОБА_1 Аваль звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Виробничо-комерційного Товариства з обмеженою відповідальністю Агроекс про стягнення 1 791 928, 12 грн заборгованості, з них: 959 307, 71 грн основного боргу, 148 724, 12 грн відсотків та 683 896, 29 грн пені, що виникли з договору поруки № 12/42-0-1/80 від 30.06.2011 внаслідок неналежного виконання гр. ОСОБА_2 умов генеральної кредитної угоди № 014/05/744 від 18.08.2008 та кредитного договору № 014/42-0-1/67 від 30.06.2011.

06.06.2017 ухвалою місцевого господарського суду прийнято до розгляду зустрічний позов Виробничо-комерційного Товариства з обмеженою відповідальністю Агроекс до ПАТ ОСОБА_1 Аваль в особі Львівської обласної дирекції ПАТ ОСОБА_1 Аваль про визнання припиненим договору поруки № 12/42-0-1/80 від 30.06.2011.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.07.2017 провадження у справі зупинено до закінчення розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ справи № 718/747/15ц.

При зупиненні провадження у справі суд виходив з того, що розгляд справи № 926/1750/17 неможливий до закінчення розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ справи № 718/747/15ц, оскільки в останній справі має бути встановлено чи існує борг у позичальника ОСОБА_2, і, як наслідок, у поручителя відповідача у справі. За наявності спору щодо існування боргу у ОСОБА_2 перед ПАТ ОСОБА_1 Аваль розгляд справи про стягнення боргу з поручителя буде передчасним. Встановити дану обставину у межах справи № 926/1750/17 неможливо, оскільки це виходить за предмет спору.

Крім того, вказав, що виконання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 25.04.2017 у справі № 718/747/15ц зупинено.

Публічне акціонерне товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Львівської обласної дирекції ПАТ банку ОСОБА_1 Аваль не погодилася з ухвалою суду першою інстанції від 19.07.2017 про зупинення провадження у справі, оскаржила її в апеляційному порядку. Скаржник вважає ухвалу незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу № 926/1750/17 на розгляд місцевого господарського суду.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються судом не можуть бути встановлені даним судом самостійно у цій справі внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог. В той час, банк вважає, що такі підстави відсутні, оскільки відповідно до ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину та більше того, факт невиконання зобовязання позичальником перед банком підтверджено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 25.04.2017 у справі № 718/747/15ц, яким позов банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Вказує, що суд першої інстанції не позбавлений можливості встановити обставини, необхідні для вирішення спору, зокрема, сума виданих кредитних коштів, наявність/відсутність заборгованості позичальника та відповідно поручителя, припинення/неприпинення поруки. Зазначає, що місцевий господарський суд з урахуванням приписів ст. 555 ЦК України повинен залучити до участі у справі третю особу позичальника.

Крім того, звертає увагу, що з урахуванням приписів ЦК України, рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 25.04.2017 у справі № 718/747/15ц про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором набрало законної сили з моменту його проголошення.

В судове засідання 15.08.2017 банк явку повноважного представника не забезпечив, однак від його представника надійшло клопотання з проханням проводити судове засідання без представника скаржника. Крім того, вказав, що доводи апеляційної скарги підтримує та просить її задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був повідомлений про розгляд спору належним чином. Слід зазначити, що повідомлення про вручення поштового відправлення до суду з відміткою про отримання не повернулось, однак суд надсилав копію ухвали про призначення на адресу, вказану в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з урахуванням нормативних строків пересилання поштових відправлень.

Враховуючи те, що суд обмежений пятнадцятиденним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, судова колегія дійшла висновку про розгляд справи у відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

У пункті 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011, роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Матеріалами справи підтверджено, що предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з поручителя заборгованості по неповернутому кредиту, відсотків за користування кредитом та пені.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 25.04.2017 у справі № 718/747/15ц:

- скасовано рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.02.2017, яким відмовлено у задоволенні позову ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2, Виробничо-комерційного Товариства з обмеженою відповідальністю Агроекс про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ ОСОБА_1 Аваль 1 791 928, 12 грн заборгованості за кредитним договором № 014/42-0-1/67 від 30.06.2011;

- провадження у справі за позовом ПАТ ОСОБА_1 Аваль до Виробничо-комерційного Товариства з обмеженою відповідальністю Агроекс про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/42-0-1/67 від 30.06.2011 закрито.

Місцевим господарським судом зупинено провадження у даній справі до закінчення розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ справи № 718/747/15ц, оскільки в останній справі має бути встановлено чи існує борг у позичальника - ОСОБА_2, і, як наслідок, у поручителя відповідача у справі.

Суд вказав, що з урахуванням наявності справи № 718/747/15ц розгляд справи про стягнення боргу з поручителя буде передчасним, а встановити існування боргу у межах справи № 926/1750/17 неможливо, оскільки це виходить за предмет спору.

Крім того, суд взяв до уваги те, що виконання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 25.04.2017 у справі № 718/747/15ц зупинено.

Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Більше того, рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 25.04.2017 у справі № 718/747/15ц позов банку до боржника задоволено частково та присуджено до стягнення 1 791 928, 12 грн заборгованості за кредитним договором № 014/42-0-1/67 від 30.06.2011. В рішенні суд встановив, що боржник не звертався до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору. Крім того, боржником сплачувалась заборгованість за кредитним договором, що свідчить про визнання ним факту отримання коштів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на ст. 319 ЦПК України, згідно з якою рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Отже, ще 25.04.2017 року рішення Апеляційного суду Чернівецької області у справі № 718/747/15ц набрало законної сили. А зупинення його виконання судом касаційної інстанції жодним чином не впливає на його чинність.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що вказані місцевим господарським судом обставини не свідчать про неможливість розгляду даного спору.

Крім того, суд першої інстанції в процесі розгляду даної справи не позбавлений можливості встановити необхідні для вирішення спору обставини, зокрема, застосувавши приписи ст 555 ЦК України.

Також суд при скасуванні ухвали про зупинення провадження у справі взяв до уваги п. 4.1.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів , в якому вказано, що подання кредитором позову до боржника не є перешкодою для подання позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашено.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 2 названої статті встановлено, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що місцевий господарський суд зупинив провадження у справі № 926/1750/17 внаслідок помилкового застосування частини 1 ст. 79 ГПК України. Отже, ухвалу суду першої інстанції від 19.07.2017 про зупинення провадження у справі належить скасувати.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Відтак апеляційний суд не здійснює розподілу судового збору, сплаченого скаржником при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 79, 91, 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної ради задоволити.

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 19.07.2017 про зупинення провадження у справі № 926/1750/17 скасувати. Справу передати на розгляд Господарському суду Чернівецької області.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повна постанова складена 18.08.2017

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Орищин Г.В.

Суддя Хабіб М.І.