ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2017р. Справа № 914/1168/17

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Приватного науково-виробничого підприємства «ЛВ Маркет» (м. Львів)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроазійський енергетичний союз» (м. Львів)

про: стягнення боргу в розмірі 133221,35 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Вашкевич Н.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №263 від 23.06.2017 року.

від відповідача: не зявився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватного науково-виробничого підприємства «ЛВ Маркет» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроазійський енергетичний союз» про стягнення боргу в розмірі 133221,35 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.06.2017 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 22.06.2017 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.06.2017 року розгляд справи відкладено на 03.07.2017 року, в звязку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.07.2017 року розгляд справи відкладено на 08.08.2017 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 08.08.2017 року розгляд справи відкладено на 15.08.2017 року, для надання можливості виконати вимоги ухвал суду. Ухвалою суду від 15.08.2017 року розгляд справи відкладено на 21.08.2017 року, в звязку із відсутністю представника відповідача.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 13.06.2017 року, про відкладення розгляду справи від 22.06.2017 року, від 03.07.2017 року, від 08.08.2017 року, від 15.08.2017 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

26.06.2017 року за вх. № 2789/17 представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог.

26.06.2017 року за вх. № 22579/17 представник позивача подав супровідний лист з долученими доказами по справі.

21.08.2017 року за вх. № 28725/17 позивач подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

21.08.2017 року за вх. № 3530/17 позивач подав клопотання про припинення провадження по справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 20000,00 грн. у звязку із оплатою відповідачем 08.08.2017 року даної частини боргу, а також позивач просить повернути сплачений ним судовий збір в розмірі 300 грн.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 13.06.2017 року, про відкладення розгляду справи від 22.06.2017 року, від 03.07.2017 року, від 08.08.2017 року, від 15.08.2017 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, що підтверджується копією Списку № 726 згрупованих внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів за 16.08.2017 р., а явка відповідача була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

04.08.2017 року за вх. № 26941/17 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи та про продовження строку розгляду справи понад такий, що встановлений ст. 69 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 21.08.2017 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, між Приватним науково-виробничим підприємством «ЛВ Маркет» (надалі позивач, ПНВП «ЛВ Маркет»), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроазійський енергетичний союз» (надалі відповідач) 04.11.2015 року був укладений Договір підряду (на виконання робіт) № 234/11 (надалі Договір), відповідно до умов якого, позивач, як Підрядник, зобов'язався виконати роботи за дорученням Замовника, а саме: капітальний ремонт внутрішнього освітлення цеху ПТОЛ, моторвагонного депо Коломия по вул. Кривоноса, 10.

За твердженням позивача, за період дії Договору позивачем виконано робіт на загальну суму 397 670, 52 грн., що підтверджується :

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, відповідно до якого вартість описаних у акті робіт становить 200000,00 грн.;

- актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, відповідно до якого вартість описаних у акті робіт становить 197670,52 грн.

Позивач звертає увагу на те, що відповідно до Додатку № 1, та Додатку № 1/2 до Договору, сторони договору погодили, що ціна робіт за Договором згідно рахунку № 271 від 30.10.2015 року становить 200000,00 грн., ціна робіт за Договором становить 197670,52 грн. згідно рахунку № 354 від 04.11.2015 року. Також, як вказано у п.2 Додатку № 1/2 до Договору, а загальна ціна робіт за Договором становить 397 670, 52 грн.

Позивачем, як Підрядником виставлено рахунки № 271 від 30.10.2015 року на суму 200000,00 грн. та № 354 на суму 197670,52 грн. від 04.11.2015 року.

Позивач зазначає, що відповідачем частково оплачено виконані роботи, що підтверджується банківськими виписками: 04.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 06.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 10.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 25.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 31.03.2016 року на суму 90000,00 грн.

Вказані платежі за період від 04.11.2015 року по 25.11.2015 року здійснені відповідачем з призначенням платежу «оплата послуг капітального ремонту згідно рахунку № 271 від 30.10.2015 року». Оплата, що проведена 31.03.2016 року, сплачена відповідачем за рахунком № 354 від 04.11.2015 року, що підтверджується листом відповідача про уточнення призначення платежу.

Відтак, відповідачем оплачено роботи на загальну суму 290000,00 грн., в той час як загальна вартість виконаних та прийнятих відповідачем робіт становить 397670,52 грн.

Усе вищенаведене, зокрема, суми платежів та призначення платежів свідчить про те, що відповідачем оплачено у повному обсязі роботи, згідно рахунку № 271 від 30.10.2015 року, та частково оплачені роботи, згідно рахунку № 354 від 04.11.2015 року. Відтак, залишок заборгованості по акту № 2 за грудень 2015 року та рахунку № 354 від 4.11.2015 року становить 107670,52 грн.

Отже, за твердженням позивача, заборгованість відповідача за виконані роботи за Договором № 234/11 від 4.11.2015 року становить 107670,52 грн., як сума основного боргу, яка несплачена станом на дату подання позовної заяви.

У пункті п. 3.2 Договору сторони погодили наступний порядок розрахунків: розрахунок здійснюється замовником шляхом попередньої оплати у розмірі 100% коштів на розрахунковий рахунок підрядника після підписання Договору.

Відтак, за твердженням позивача, виходячи з наведених норм, та умов Договору, замовник зобов'язаний був здійснити оплату за підрядні роботи у розмірі 100 %, тобто оплатити договірну ціну у повному обсязі (397670,52 грн.) після підписання Договору та до завершення виконання робіт, з огляду на те, що сторони Договору погодили умову щодо попередньої оплати, котра передбачає оплату робіт до їх завершення.

З огляду на те, що відповідач прийняв виконані роботи 31.12.2015 року, не виконав обов'язку щодо оплати товару, всупереч до 3.2. Договору, та не здійснив оплату за виконані роботи після їх повного виконання, відтак порушив господарське зобов'язання в частині оплати.

Позивач зазначає, що 02.12.2016 року надіслав претензію відповідачу вих. № 137 від 30.11.2016 року, відповідно до змісту якої просив відповідача сплатити суму заборгованості. Вказана претензія неотримана відповідачем з огляду на закінчення терміну зберігання поштового відправлення, як вбачається з інформації про відстеження пересилання поштових відправлень. Водночас відповідачем на вимогу позивачаа провести звірку взаємних розрахунків, надано акт звірки взаємних розрахунків.

Відповідач не вчинив жодних дій на виконання своїх зобов'язань станом на дату подання позову.

За правилом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов 'язання, на вимогу кредитора, зобов 'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних.

26.06.2017 року за вх. № 2789/17 представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 107670,52 грн. основного боргу, 20309,82 грн. інфляційних втрат та 5230,34 грн. 3% річних.

21.08.2017 року за вх. № 3530/17 позивач подав клопотання про припинення провадження по справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 20000,00 грн. у звязку із оплатою відповідачем 08.08.2017 року даної частини боргу, а також позивач просить повернути сплачений ним судовий збір в розмірі 300 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, між Приватним науково-виробничим підприємством «ЛВ Маркет» (надалі позивач, ПНВП «ЛВ Маркет»), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроазійський енергетичний союз» (надалі відповідач) 04.11.2015 року був укладений Договір підряду (на виконання робіт) № 234/11 (надалі Договір), відповідно до умов якого, позивач, як Підрядник, зобов'язався виконати роботи за дорученням Замовника, а саме: капітальний ремонт внутрішнього освітлення цеху ПТОЛ, моторвагонного депо Коломия по вул. Кривоноса, 10.

За період дії Договору позивачем виконано робіт на загальну суму 397 670, 52 грн., що підтверджується :

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року , відповідно до якого вартість описаних у акті робіт становить 200000,00 грн.;

- актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, відповідно до якого вартість виконаних описаних у акті робіт становить 197670,52 грн.

Відповідно до Додатку № 1, та Додатку № 1/2 до Договору, сторони Договору погодили, що ціна робіт за Договором, згідно рахунку № 271 від 30.10.2015 року, становить 200000,00 грн., ціна робіт за Договором становить 197670,52 грн., згідно рахунку № 354 від 04.11.2015 року. Також, як вказано у п. 2 Додатку № 1/2 до Договору, загальна ціна робіт за Договором становить 397 670, 52 грн.

Позивачем, як Підрядником виставлено рахунки № 271 від 30.10.2015 року на суму 200000,00 грн. та № 354 на суму 197670,52 грн. від 04.11.2015 року.

Позивач зазначає, що відповідачем частково оплачено виконані роботи, що підтверджується банківськими виписками: 04.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 06.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 10.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 25.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 31.03.2016 року на суму 90000,00 грн.

Вказані платежі за період від 04.11.2015 року по 25.11.2015 року здійснені відповідачем з призначенням платежу «оплата послуг капітального ремонту згідно рахунку № 271 від 30.10.2015 року». Оплата, що проведена 31.03.2016 року, сплачена відповідачем за рахунком № 354 від 04.11.2015 року, що підтверджується листом відповідача про уточнення призначення платежу.

Відтак, відповідачем оплачено роботи на загальну суму 290000,00 грн., в той час як загальна вартість виконаних та прийнятих відповідачем робіт становить 397670,52 грн.

Усе вищенаведене, зокрема, суми платежів та призначення платежів свідчить про те, що відповідачем оплачено у повному обсязі роботи згідно рахунку № 271 від 30.10.2015 року, та частково оплачені роботи згідно рахунку № 354 від 04.11.2015 року. Відтак, залишок заборгованості по акту № 2 за грудень 2015 року та рахунку № 354 від 4.11.2015 року становить 107670,52 грн.

Отже, заборгованість відповідача за виконані роботи за Договором № 234/11 від 4.11.2015 року становить 107670,52 грн., як сума основного боргу, яка несплачена станом на дату подання позовної заяви.

Правовідносини сторін договору підряду врегульовані главою 61 ЦК України. Так, відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену иіну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, або за згодою замовника, - достроково.

У пункті п. 3.2 Договору сторони погодили наступний порядок розрахунків: розрахунок здійснюється замовником шляхом попередньої оплати у розмірі 100% коштів на розрахунковий рахунок підрядника після підписання Договору.

Відтак, за твердженням позивача, виходячи з наведених норм, та умов Договору, замовник зобов'язаний був здійснити оплату за підрядні роботи у розмірі 100 %, тобто оплатити договірну ціну у повному обсязі (397670,52 грн.) після підписання Договору та до завершення виконання робіт, з огляду на те, що сторони Договору погодили умову щодо попередньої оплати, котра передбачає оплату робіт до їх завершення.

З огляду на те, що відповідач прийняв виконані роботи 31.12.2015 року, не виконав обов'язку щодо оплати товару всупереч до 3.2. Договору, та не здійснив оплату за виконані роботи після їх повного виконання, відтак порушив господарське зобов'язання в частині оплати.

02.12.2016 року позивач надіслав претензію відповідачу вих. № 137 від 30.11.2016 року, відповідно до змісту якої просив відповідача сплатити суму заборгованості. Вказана претензія неотримана відповідачем з огляду на закінчення терміну зберігання поштового відправлення, як вбачається з інформації про відстеження пересилання поштових відправлень. Водночас відповідачем на вимогу позивачаа провести звірку взаємних розрахунків, надано акт звірки взаємних розрахунків.

Відповідач не вчинив належних дій на виконання своїх зобов'язань станом на дату подання позову.

За правилом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов 'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних.

26.06.2017 року за вх. № 2789/17 представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 107670,52 грн. основного боргу, 20309,82 грн. інфляційних втрат та 5230,34 грн. 3% річних.

Крім того, 21.08.2017 року за вх. № 3530/17 позивач подав клопотання про припинення провадження по справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 20000,00 грн., у звязку із оплатою відповідачем 08.08.2017 року даної частини боргу, а також позивач просить повернути сплачений ним судовий збір в розмірі 300 грн.

Згідно ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо:

1) спір не підлягає вирішенню в господарських судах України;

1-1) відсутній предмет спору;

2) є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом;

5) сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду;

6) підприємство чи організацію, які є сторонами, ліквідовано;

7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Враховуючи обставини, що викладені у заяві позивача від 21.08.2017 року за вх. № 3530/17, суд припиняє провадження у справі в частині стягнення 20000,00 грн. основного боргу, на підставі п.п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи те, що оплату заборгованості було вчинено відповідачем 08.08.2017 року, тобто після звернення позивача до суду з позовом, під час його розгляду по суті, господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини. Отже, суд відхиляє клопотання позивача щодо повернення йому 300,00 грн. основного боргу.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума основного боргу в розмірі 87670,52 грн., 20309,82 грн. інфляційних втрат та 5230,34 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу в повному обсязі, позовні вимоги не спростував, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх уточнених (зменшених) позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не заперечив та не спростував, суд прийшов до висновку, що уточнені (зменшені) позовні вимоги Приватного науково-виробничого підприємства «ЛВ Маркет» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроазійський енергетичний союз» про стягнення сума основного боргу в розмірі 87670,52 грн., 20309,82 грн. інфляційних втрат та 5230,34 грн. 3% річних є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 3816 від 06.06.2017 року на суму 1998,32 грн. про сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Уточнені (зменшені) позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроазійський енергетичний союз» (79068, АДРЕСА_1, ) на користь Приватного науково-виробничого підприємства «ЛВ Маркет» (79024, м. Львів, вул. вул. Б. Хмельницького, 176, , розрахунковий рахунок 190 в ПАТ «Кредобанк» м. Львів МФО 325265) сума основного боргу в розмірі 87670 (вісімдесят сім тисяч шістсот сімдесят) грн. 52 коп., 20309 (двадцять тисяч триста девять) грн. 82 коп. інфляційних втрат, 5230 (пять тисяч двісті тридцять) грн. 34 коп. 3% річних та 1998 (одна тисяча девятсот девяносто вісім) грн. 32 коп. судового збору.

3. Провадження по справі в частині стягення 20000,00 грн. основного боргу припинити.

4. Наказ видати, в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.08.2017 року.