УХВАЛА

22.08.2017Справа № 910/29022/15

За заявоюШевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві
провидачу дублікату наказу
у справі№910/29022/15
за позовомДержавної організації "Українське агентство з авторських та суміжних справ" в інтересах Компанії BROADCAST MUSIC, INC (BMI)
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Бізнес-радіо" 2) Всеукраїнської громадської організації "Скарбниця авторів музики"
про стягнення 27 560,00 грн.
Суддя Демидов В.О.

представників сторін:

від заявника - не прибув

від позивача - Мельник В.А. (дов. № 83 від 26.05.17)

від відповідача 1 не прибув

від відповідача 2 не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних справ" в інтересах Компанії BROADCAST MUSIC, INC (BMI) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Бізнес-радіо" про стягнення 27 560,00 грн.

Під час розгляду справи господарським судом міста Києва, до участі у справі залучено в якості іншого відповідача Всеукраїнську громадську організацію "Скарбниця авторів музики".

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.04.2016 р. у справі №910/29022/15 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Бізнес-радіо" на користь Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних справ" в інтересах Компанії BROADCAST MUSIC, INC (BMI) 27 560,00 коп. - компенсації за порушення майнових авторських прав та 1 218,00 коп. - судового збору, а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Бізнес-радіо" до Державного бюджету України 2 756,00 коп. - штрафу.

На виконання вказаного рішення господарським судом м. Києва 10.05.2016 р. видано відповідні накази.

10.08.2017 р. через відділ діловодства господарського суду м. Києва надійшла заява Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу від 10.05.2016 р. у справі №910/29022/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Бізнес-радіо" на користь Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних справ" в інтересах Компанії BROADCAST MUSIC, INC (BMI) 27 560,00 коп. - компенсації за порушення майнових авторських прав та 1 218,00 коп. - судового збору у зв'язку із його втратою.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва №05-23/2341 від 10.08.2017 р., у зв'язку із звільненням судді Прокопенко Л.В. призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/29022/15 за результатом проведення якого заяву Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу від 10.05.2016 р. у справі №910/29022/15 передано для розгляду судді Демидову В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2017 розгляд заяви Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва по справі №910/29022/15 від 10.05.2017 призначено на 22.08.2017.

Представник позивача в судове засідання 22.08.2017 р. з'явився, заяву про видачу дублікату наказу підтримує та просить її задовольнити.

Представники заявника, відповідача 1, відповідача 2, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, в судове засідання 22.08.2017 р. не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача в судове засідання 22.08.2017 р. з'явився, у вирішенні заяви про видачу дублікату наказу поклався на розсуд суду.

Належне повідомлення заявника, відповідача 1 та відповідача 2 про час та місце розгляду заяви підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень №997, №962, №989, згідно із змістом якого ухвала суду від 10.08.2017 отримана сторонами.

Враховуючи, що неявка заявника, відповідача 1, відповідача 2 не є перешкодою для розгляду заяви, заява Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва по справі №910/29022/15 від 10.05.2016 розглядається по суті в судовому засіданні 22.08.2017.

Так, розглянувши заяву Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва по справі №910/29022/15 від 10.05.2017 , суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом та підлягає виконанню у порядку, що встановлений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця, приватного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено. За видачу стягувачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

За приписами вказаної норми, стягувач має право звернутися до господарського суду із заявою про видачу дубліката наказу в межах строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Виходячи зі змісту вищевказаного наказу, строк його пред'явлення до виконання встановлено до 06.05.2017, тобто один рік, оскільки на момент видачі господарським судом міста Києва наказу у справі даного наказу, був чинний Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р., частиною 1 статті 22 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Проте, 05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р., пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом Закон України "Про виконавче провадження" (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 24, ст. 207 із наступними змінами), крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

При цьому, пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р. передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р. передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, зважаючи на приписи частини 1 статті 12, пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, суд дійшов висновку, що трирічний строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду міста Києва від 10.05.2016 у справі № 910/29022/15 заявником (стягувачем) не було пропущено.

Суд зазначає, що наведені норми не ставлять саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ. Визначальними обставинами є сам факт втрати виданого судом наказу, заява повинна бути подана до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання і те, що він не пред'являвся до виконання. Отже, підставою для видачі наказу є подана заява з документами, які підтверджують факт втрати наказу, а відсутність таких документів є підставою для відмови у видачі дублікату наказу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 10.06.2015 р. у справі № 910/14601/13.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов'язує стягувача наводити причини втрати наказу.

Як вбачається з довідки б/н від 08.08.2017, підписаної начальником відділу Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, наказ було втрачено і до виконання не пред'явлено.

Згідно із положеннями ст. ст. 4-5, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і їх виконання провадиться на підставі виданого господарським судом наказу.

Суд зазначає, що заява Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва по справі №910/29022/15 від 10.05.2016 на виконання рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 у справі №910/29022/15 підлягає задоволенню, оскільки заявником вказаний наказ було втрачено, що підтверджується матеріалами заяви, а відповідачем в свою чергу в добровільному порядку рішення господарського суду у даній справі не виконано.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012), а також Рішення від 26 червня 2013 року, №5-рп/2013.

Водночас, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Також, суд звертає увагу на те, що видача позивачу дублікату наказу жодним чином не порушує права відповідача та не покладає на нього будь - яких додаткових зобов'язань, оскільки відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України та п. 6. постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі.

Керуючись ст. ст. 86, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва по справі №910/29022/15 від 10.05.2016 на виконання рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 у справі №910/29022/15 - задовольнити.

2. Видати дублікат наказу господарського суду міста Києва від 10.05.2016 на виконання рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 у справі №910/29022/15, яке набрало законної сили 06.05.2016 .

Суддя В.О. Демидов