ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р.Справа № 922/2572/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Агропромислова компанія "Новаагро", м. Харків
до АК "Харківобленерго" м. Харків
про зобов'язання укласти договір
за участю представників:

позивача ОСОБА_2 (дов. б/н від 03.07.2017 р.)

відповідача не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «АПК «Новаагро» звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить зобов'язати відповідача - АК "Харківобленерго" укласти договори з позивачем про постачання електроенергії (типовий договір) щодо обєктів: Комплекс будівель Великобурлуцького елеватора, що розташований за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Свердлова, буд. 2-Б; Комплекс будівель елеватора, розташованих за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Орілька, вул. Індустріальна, 12; Комплекс будівель елеватора, розташованих за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Залізничне, провулок Перемоги, 1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2017 р. було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду, провадження у справі порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.08.2017 р.

В судове засідання, яке відбулося 15.08.2017 року зявився представник позивача, який підтримав позовну заяву.

Також представник позивача звернувся до суду із клопотанням (вх. №26380 від 15.08.2017) про долучення до матеріалів справи доказів, поданих до суду, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Крім того 15 серпня 2017 року до суду надійшла заява (вх. №26415) ТОВ "Слобожанська елеваторна компанія" про вступ у справу у якості третьої особи.

Розглянувши зазначену заяву ТОВ "Слобожанська елеваторна компанія" суд відмовляє в її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (п. 1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011 р.).

Згідно ст. 32, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, дослідивши матеріали даної справи, та надану заяву про вступ у справу у якості третьої особи, суд встановив, що заявником не було подано до суду доказів, які б підтверджували би, що рішення суду з даного господарського спору може вплинути на права або обов'язки заявника, крім того, як вбачається з матеріалів справи, вищевказані обєкти перейшли на відповідальне зберігання на підставі Постанови про зміну зберігача арештованого майна від 26.05.2017 року саме до ТОВ АПК «Новаагро».

У судовому засіданні 15.08.2016 р. було оголошено перерву до 15.08.2016 р. до 16:00 год.

Відповідач в судові засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву та витребувані документи не надав. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством засобами зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Із клопотаннями або заявою про відкладення слухання справи відповідач до суду не звертався.

Враховуючи, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, явку представників сторін у дане судове засідання не визнано обовє'язковою, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Отже, враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії для цього, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

У звязку із вступом ТОВ АПК «Новаагро» у відповідальне зберігання вищезазначених елеваторів на підставі Постанови про заміну зберігача арештованого майна від 26.05.2017 року ВП № 51860476, та керуючись розділом 5 пункту 5.4 «Правил користування електричною енергією», затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. за №28 (надалі-Правила), ТОВ АПК «Новаагро» письмово звернулось до відповідача АК "Харківобленерго" з заявами про укладання з ним договорів про постачання електроенергії в комплексах будівель елеваторів, за відповідними адресами, зазначеними вище, надавши відповідачу відповідні Заяви про укладання договору про постачання електричної енергії на кожен окремий обєкт (комплекс будівель елеваторів) з відповідними проектами Договорів (згідно правил користування електричною енергією ПКЕЕ додаток №3 до ПКЕЕ) та додатками до них.

Позивач звертався до відповідача з заявами про укладення з ним договору про постачання електроенергії на вищевказане приміщення.

Листами від 04.07.2017р. № 46е-01/05-17383, від 04.07.2017р. № 46е-01/05-17381, від 04.07.2017р. № 46е-01/05-17382 Відповідач відмовив позивачу в укладенні вказаних Договорів, посилаючись на те, що на ці ж об'єкти укладено Договори з іншою особою.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, за адресами: Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Свердлова, буд. 2-Б; Харківська область, Лозівський район, с. Орілька, вул. Індустріальна, 12; Харківська область, Чугуївський район, селище Залізничне, провулок Перемоги, 1 постачання електроенергії припинено. Про що 31.05.2017р. співробітниками ТОВ «АПК «Новаагро» складено акт технічного обстеження зазначених елеваторів за відповідними адресами.

Вищевказані обєкти перейшли на відповідальне зберігання на підставі Постанови про зміну зберігача арештованого майна від 26.05.2017 року до ТОВ АПК «Новаагро».

Отже, позивач зазначає, що зволікання з боку відповідача щодо підписання відповідних договорів з ТОВ АПК «Новаагро» про постачання електричної енергії порушує право позивача, як відповідального зберігача приміщень.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом позовних вимог позивач вважає порушеним своє право споживача електричної енергії на укладення договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до вимог ст. 180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких, на вимогу однієї із сторін, повинна бути досягнута згода.

Порядок укладення договорів визначений у статтях 179 - 188 ГК України.

Відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 6 цієї статті встановлено, що суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині 1 цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 статті 179 Господарського кодексу України).

Статтею 181 Господарського кодексу України визначений загальний порядок укладення господарських договорів. Особливості укладання господарських договорів на основі примірних і типових договорів передбачені статтею 184 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до частини 3 вказаної статті укладання господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Як вбачається з матеріалів справи, постачання електричної енергії на вказані обєкти здійснювалося АК "Харківобленерго" (відповідачем) на підставі договору про постачання електричної енергії №76197 від 09.03.2016, договору про постачання електричної енергії №762440 від 09.03.2016, договору про постачання електричної енергії №14929 від 09.03.2016, укладених з ТОВ "Слобожанська елеваторна компанія".

Пунктом 1.13 Правил користування електричною енергією передбачено, що укладання, внесення змін, подовження чи розірвання дії будь-якого із договорів здійснюються відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Згідно з пунктом 1.6 вказаних Правил договір про постачання електричної енергії укладається договір про постачання електричної енергії на основі типового договору (додаток 3) укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Пунктом 5.1 цих Правил встановлено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (пункт 5.2 Правил користування електричною енергією).

Згідно з пунктом 5.3 вказаних Правил постачальник електричної енергії за регульованим тарифом зобов'язаний надати на розгляд проект договору про постачання електричної енергії протягом 7 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю до 150 кВт та протягом 14 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю 150 кВт та більше від дати прийняття від споживача документів, зазначених у пункті 5.4 цих Правил.

Пунктом 5.4 Правил користування електричною енергією визначено, що для укладання договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання або договору про спільне використання технологічних електричних мереж споживача заявник має надати відповідній організації передбачені цим пунктом документи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав енергопостачальній організації всі необхідні документи для укладання договору про постачання електричної енергії за відповідною адресою, передбачені п.5.4 Правил користування електричною енергією.

За таких обставин, враховуючи, що дії відповідача - АК Харківобленерго не узгоджуються з приписами законодавства, яке регулює спірні відносини, порушене право позивача підлягає захисту шляхом спонукання відповідача до укладання договору з позивачем на постачання електричної енергії, виходячи із приписів чинного законодавства, зокрема, частини 6 статті 179 Господарського кодексу України.

Зазначеною нормою регламентовані основні засади укладання публічних договорів. За визначенням частини 1 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Таким чином, кваліфікуючою ознакою публічного договору у сфері господарської діяльності є те, що зобов'язаний укласти договір суб'єкт господарювання здійснює діяльність, пов'язану, зокрема, з енергопостачанням, наданням послуг, перевезенням тощо.

Оскільки позивачем виконано приписи, встановлені Правилами користування електричною енергією, то енергопостачальна організація має виконати вимоги п.5.3 вказаних Правил та надати позивачу проект договору про постачання електричної енергії, істотні умови якого визначаються, як на підставі типового договору, так і документів, які були надані позивачем відповідно до вимог п.5.4 Правил та свідчать про ініціювання ним укладення договору відповідно до вказаної норми.

За таких обставин суд вважає, що відмова відповідача в укладанні договору порушує права позивача щодо забезпечення належного функціонування переданих йому елеваторів на підставі Постанови про зміну зберігача арештованого майна, на договірних засадах із єдиним у даному територіальному регіоні постачальником електричної енергії як балансоутримувача та управителя.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п.1.6. Правил користування електричною енергією, договір про постачання електричної енергії на основі типового договору укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Пунктом 1.2. Правил визначено, що споживач електричної енергії - це юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

За таких обставин суд вважає, що позивач є споживачем електричної енергії у переданих йому елеваторах на підставі Постанови про зміну зберігача арештованого майна.

Згідно з ст.25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на: підключення до електричної мережі вибір постачальника електричної енергії та отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами.

Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику»).

Згідно з ч.3 ст.179 Господарського кодексу України укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Суб'єкти господарювання, які забезпечують інших суб'єктів господарювання електроенергією зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (ч. 6 ст. 179 ЕК України).

Крім того, енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, який розташований на цій території, в укладенні договору на постачання електричної енергії (ч.6 ст.24 Закону України «Про електроенергетику»).

Відповідно до п.1.6. Правил користування електричною енергією - Договір про постачання електричної енергії на основі типового договору укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно з діючим законодавством споживання електроенергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником; споживання електроенергії без договору не допускається.

Таким чином, укладення договору про постачання електроенергії є обов'язковим для відповідача, якщо суб'єкт господарювання звернувся до нього з пропозицією укласти такий договір.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Порядку участі держави у капіталізації банків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2008 року №2008 та на підставі пропозиції національного банку України Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2009 року №567 Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» капіталізовано шляхом придбання державою в особі Міністерства фінансів України акцій додаткової емісії банку.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, керується ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 321 Цивільного кодексу, ст.ст. 25, 26 Закону України «Про електроенергетику», «Правилами користування електричною енергією», ст. 179 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 12, 22, 27, 33, 34, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Акціонерну компанію «Харківобленерго» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954) укласти договір з ТОВ «Агропромислова компанія «Новаагро» (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66, код 40557237) про постачання електроенергії (типовий договір) щодо обєкту - Комплекс будівель Великобурлуцького елеватора, що розташований за адресою: Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Свердлова, буд. 2-Б.

Зобов'язати Акціонерну компанію «Харківобленерго» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954) укласти договір з ТОВ «Агропромислова компанія «Новаагро» (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66, код 40557237) про постачання електроенергії (типовий договір) щодо обєкту - Комплекс будівель елеватора, розташованих за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Орілька, вул. Індустріальна, 12.

Зобов'язати Акціонерну компанію «Харківобленерго» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954) укласти договір з ТОВ «Агропромислова компанія «Новаагро» (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 66, код 40557237) про постачання електроенергії (типовий договір) щодо обєкту - Комплекс будівель елеватора, розташованих за адресою: Харківська область, Чугуївський район, селище Залізничне, провулок Перемоги, 1.

Стягнути з Акціонерної компанії «Харківобленерго» (, МФО 351629, адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149) на користь ТОВ «Агропромислова компанія «Новаагро» (, МФО 300528, адреса: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66) 4 800,00 гривень судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 21.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_1