номер провадження справи 35/92/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 Справа № 908/1238/17

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, посвідчення № 035882 від 05.10.2015 р.

від 1-го відповідача: не зявився

від 2-го відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 12.07.2017 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Виконуючого обовязки керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області, м. Запоріжжя

до відповідача 1 Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, с. Наталівка, Запорізька область

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер», с. Лежине, Запорізька область

про визнання недійсним Договору оренди землі та повернення земельної ділянки

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.06.2017р. до господарського суду Запорізької області звернувся Виконуючий обовязки керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області з позовом до Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер» про визнання недійсним Договору оренди землі № 273 від 30.12.2016 та повернення земельної ділянки площею 6,1205 га, кадастровий номер :02:002:0112.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що обов'язковою передумовою для передачі в оренду земельної ділянки за договором є проведення земельних торгів (аукціону), прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування та проведення оцінки земельної ділянки, що передається в оренду. В порушення вимог чинного законодавства, зазначені дії при укладенні договору оренди землі № 273 від 30.12.2016 між Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер щодо оренди земельної ділянки площею 6,1205 га, кадастровий номер :02:002:0112, що розташована на території Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області вчинені не були, у звязку з чим договір підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка підлягає поверненню власнику. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокуратура посилається на ст. ст. 19, 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ст. ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України, ст. 116, 124, 135 Земельного кодексу України, ст. ст. 2, 29, 44, 54-57 ГПК України.

15.06.2017 року автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.06.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 35/92/17 та призначено розгляд справи на 13.07.2017р. о 10 год. 30 хв.

07.07.2017р. через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від прокуратури надійшло нормативне обґрунтування позовних вимог від 07.07.2017 № 52-186-17.

12.07.2017р. через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від відповідача 2 надійшло клопотання про надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи. Разом з тим, 12.07.2017 представник відповідача 2 ОСОБА_2 був ознайомлений з матеріалами справи № 908/1238/17, про що зроблена відмітка на клопотанні та запис у книзі реєстрації заяв для ознайомлення.

Також, 12.07.2017р. через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від відповідача 2 надійшло клопотання про перенесення судового засідання 13.07.2017 на іншу дату. Відповідачем 2 надано ще одне клопотання від 12.07.2017 про перенесення судового засідання 13.07.2017 року у звязку з участю представника відповідача 2 в іншому судовому засіданні по цивільній справі № 315/549/17.

Клопотання відповідача 2 судом прийняті, оскільки заявлені у відповідності до ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні 13.07.2017р. представник прокуратури (позивача) підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення клопотання відповідача 2 про відкладення розгляду справи не заперечив.

У судове засідання 13.07.2017р. представники відповідача 1 та відповідача 2 не зявилися.

Відповідач 1 вимоги ухвали суду від 19.06.2017р. не виконав, відзив на позовну заяву не надав, про причини неможливості зявитись у судове засідання суд не повідомив.

Ухвала суду від 19.06.2017 року була отримана представником відповідачем 1 ОСОБА_3 22.06.2017 року, про що свідчить відповідна відмітка про отримання на повідомленні про вручення поштового відправлення № 16100650, яке знаходиться в матеріалах справи (а.с. 40).

Таким чином, вважається належним виконання господарським судом обовязку щодо повідомлення учасника судового процесу про час і місце розгляду судом справи.

Ухвалою суду від 13.07.2017 р. розгляд справи відкладено на 15.08.2017 р.

15.08.2017 р. через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі, в звязку з припиненням спірного договору та поверненням земельної ділянки до Наталівської сільської ради.

В судовому засіданні 15.08.2017 р. прокурор підтримав позовні вимоги та частково заперечив проти задоволення клопотання про припинення провадження у справі.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні 15.08.2017 р. підтримав клопотання про припинення провадження у справі.

Представник відповідача-1 в судове засіданні 15.08.2017 р. не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив,про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані відповідачу-1 на адресу, зазначену в позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та до суду не повернулась. А отже, відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, а його неявка не перешкоджала вирішенню даного спору.

В судовому засіданні 15.08.2017 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, судом встановлено наступне.

Рішенням Запорізького районного суду від 19.06.2009 по справі № 2-О-57/2009 за заявою Прокурора Запорізького району в особі Наталівської сільської ради Запорізького району про визнання спадщини відумерлою, заява задоволена, визнано відумерлою спадщину ОСОБА_4, яка померла 19.12.1997 року, у вигляді земельної ділянки площею 8,07 умовних кадастрових гектарів з розпайованих земель колективної власності колишнього КСП «Колос», передано у власність територіальної громади - Наталівської сільської ради земельну ділянку площею 8,07 га умовних кадастрових гектарів.

З метою оформлення права власності на вказану земельну ділянку Наталівською сільською радою замовлено в ДП «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). За результатами розроблення такої документації встановлена площа земельної ділянки в розмірі 6,1205 га.

На підставі вказаного рішення суду та технічної документації 05.11.2013 зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий № :02:002:0112 за Наталівською сільською радою.

У подальшому, 30.12.2016 між Наталівською сільською радою (Орендодавець, відповідач 1 у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер» (Орендар, відповідач 2 у справі) укладено Договір оренди землі № 273, який 21.03.2017 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 19608121 (далі - Договір оренди).

У відповідності до п. 1.1 Договору оренди, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим № :02:001:0017, яка знаходиться на території Наталівської сільської ради в межах згідно з планом, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 2.1 вказаного Договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 6,1205 га, в тому числі ріллі 6,1205 га. На земельній ділянці інші обєкти нерухомого майна відсутні.

За положеннями п. 2.2 Договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 206367,20 грн.

Відповідно до п. 5.1 Договору, земельна ділянка передається в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції.

Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського господарства; категорія земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення (вид угідь рілля).

Пунктом 3.1 Договору оренди передбачено, що він укладений на 10 років і діє до 29.12.2026 року.

Вищезазначена земельна ділянка 30.12.2016 Наталівською сільською радою передана в оренду ТОВ «Інтер», про що свідчить акт прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за Договором оренди від 30.12.2016 № 273.

Таким чином, на умовах оренди, строком на 10 років, була передана земельна ділянка площею 6,1205 га, вартістю 206367,20 грн, для вирощування сільськогосподарської продукції.

Прокурор зазначає, що Договір оренди землі № 273 від 30.12.2016, укладений між Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер» щодо оренди земельної ділянки площею 6,1205 га, кадастровий номер :02:002:0112, що розташована на території Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, який 21.03.2017 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 19608121 підлягає визнанню його недійсним, а земельна ділянка поверненню.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015 № 15 (зі змінами та доповненнями) центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Відповідно до п. 4 вказаного Положення Держгеокадастр України організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за:

- дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;

- дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Разом з цим, пунктом 5-1 Положення передбачено, що посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право, зокрема, звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Аналогічні повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель визначено і статтями 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

При цьому, ані вказаним Законом, ані Положенням, Держгеокадастр України не наділений повноваженнями щодо звернення до суду із позовами про визнання недійсними правочинів щодо відчуження чи передачі у користування земельних ділянок державної та комунальної власності, а також їх повернення з чужого незаконного володіння.

Таким чином, на цей час відсутній орган, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, зокрема шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

З урахуванням викладеного, прокурор звернувшись з цим позовом набув статусу позивача.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави.

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України.

Порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у державній та комунальній власності, спричиняють шкоду державі і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах держави щодо визнання недійсними угод укладених в порушення чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України Про оренду землі укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Таким чином, підставою для передачі в оренду земельної ділянки комунальної власності є рішення органу місцевого самоврядування.

Однак, в даному випадку рішення щодо передачі вказаної земельної ділянки в оренду Наталівською сільською радою не приймалось, про що зазначено в листі Наталівської сільської ради № 264 від 20.04.2017.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

При цьому, частинами другою та третьою статті 134 ЗК України не передбачено винятку щодо обов'язковості проведення земельних торгів при передачі земельної ділянки в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції.

Згідно ч. 1 ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Отже, обов'язковою передумовою для передачі в оренду такої ділянки є проведення земельних торгів (аукціону).

Однак, незважаючи на вищезазначене, вказаний Договір оренди землі укладався без проведення земельних торгів, про це також свідчить лист Наталівської сільської ради № 264 від 20.04.2017

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Частиною першою пункту 289.1 статті 289 ПК України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі, як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (ст. 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Однак, незважаючи на вищенаведене, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки не проводилась, вартість земельної частки (паю) взято із довідки щодо вартості земельної частки (паю), наданої ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області, про що зазначено в листі Наталівської сільської ради № 264 від 20.04.2017.

Таким чином, враховуючи, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, Договір оренди землі, укладений без її врахування є таким, що суперечить приписам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним згідно із ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України під час розгляду справ: № 3-70гс15 постанова від 20.05.2015, № 3-297гс15 постанова від 01.07.2015, № 3-41гс15 постанова від 08.04.2015.

Верховний Суд України у постанові від 11.05.2016 по справі № 6-824цс16 акцентував увагу на тому, що дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового врегулювання безпосередньо належить до інтересів держави, тому факт не проведення нормативної грошової оцінки у порядку, встановленому законодавством, не є суто формальною підставою для визнання спірного договору недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, Договір оренди землі № 273 від 30.12.2016 є таким, що суперечить вимогам ст.ст. 116, 124, 135 ЗК України, ст. 16 Закону України «Про оренду землі», ст. 289 ПК України, ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» та на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України підлягає визнанню судом недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину.

За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 80 Земельного кодексу України визначено, що суб'єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності. Тобто, територіальна громада як власник спірного нерухомості чи землі делегує сільській раді повноваження щодо права власності від її (громади) імені, в її інтересах.

Спірна земельна ділянка на підставі рішення Запорізького районного суду від 19.06.2009 по справі № 2-О-57/2009 перейшла у комунальну власності та в силу положень ст. 83 Земельного кодексу України є власністю територіальної громади в особі Наталівської сільської ради.

Відповідно до інформації, наявної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, власником цієї земельної ділянки є Наталівська сільська рада.

Враховуючи, що Договір оренди землі № 273 від 30.12.2016, укладений між Наталівською сільською радою та ТОВ «Інтер», підлягає визнанню недійсним, земельна ділянка підлягає поверненню власнику в порядку двосторонньої реституції.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами 07.08.2017 р. було укладено угоду про припинення № 52, відповідно до якої сторони за взаємною згодою домовились припинити Договір оренди № 273 від 30.12.2016 р. Повернення обєкта оренди здійснюється на підставі акта прийому-передачі у строк до 07.08.2017 р.

З акту прийому-передачі земельної ділянки від 07.08.2017 р. вбачається, що Орендар передав спірну земельну ділянку площею 6,1205 га, у тому числі 6,1205 га ріллі, кадастровий номер ділянки :02:002:0112, розташовану на території Наталівської сільської ради Запорізького району, Запорізької області, а Орендодавець (Наталівська сільська рада Запорізького району Запорізької області) прийняв вищевказану земельну ділянку.

Таким чином, спірна земельна ділянка повернена власнику - територіальній громаді в особі Наталівської сільської ради. При цьому, Наталівська сільська рада, у правовідносинах повернення землі діє як представницький орган від імені та в інтересах територіальної громади.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В пункті 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Припинення провадження у справі це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, що повністю відкидають можливість судочинства.

Таким чином, з наведеного вбачається, що господарський суд припиняє провадження у справі в частині зобовязання повернути земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю предмета спору, оскільки спірна земельна ділянка 07.08.2017 р. була повернута Орендодавцю.

Що стосується клопотання відповідача-2 про припинення провадження, яке надійшло до суду 15.08.2017 р., воно підлягає частковому задоволенню, в звязку з вищевикладеним.

Згідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Виконуючого обовязки керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 80, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Визнати недійсним Договір оренди землі № 273 від 30.12.2016, укладений між Наталівською сільською радою Запорізького району Запорізької області (70430, Запорізька область, Запорізький район, с. Наталівка, вул. 8 Березня, буд. 93, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер» (70431, Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Садова, 11, ) щодо оренди земельної ділянки площею 6,1205 га, кадастровий номер :02:002:0112, що розташована на території Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, який 21.03.2017 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 19608121.

В частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер» (70431, Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Садова, 11, ) повернути земельну ділянку площею 6,1205 га, кадастровий номер :02:002:0112, що розташована на території Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь територіальної громади в особі Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70430, Запорізька область, Запорізький район, с. Наталівка, вул. 8 Березня, буд. 93, ) провадження у справі припинити.

Стягнути з Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70430, Запорізька область, Запорізький район, с. Наталівка, вул. 8 Березня, буд. 93, ) на користь прокуратури Запорізької області (, юридична адреса: вул. Матросова 29а, м. Запоріжжя, 69057,розрахунковий рахунок № 0271, код класифікації видатків бюджету - 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) кошти, витрачені у 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер» (70431, Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Садова, 11, ) на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури № 2 (, адреса: вул. Якова Новицького, 5, м. Запоріжжя, 69035, розрахунковий рахунок № 0271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) кошти, витрачені у 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 800 (вісімсот) грн 00 коп. Видати наказ.

Повне рішення складено 21.08.2017 р.

Суддя О.А. Топчій