КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2017 р. Справа№ 910/3452/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 24.04.2017 (вх. №09-08.1/4096/17 від 16.05.2017) Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЄВРОБАНК» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2017

у справі №910/3452/17 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЄВРОБАНК»

до Приватного підприємства «НЕМО МБ»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Евровет»

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Базя Я.О., довіреність №21-03/2017 від 21.03.2017

від третьої особи - Крижанівський І.В., довіреність №16-03/2017 від 16.03.2017

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ЄВРОБАНК» (позивач у справі) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «НЕМО МБ» (відповідач у справі) про визнання недійсним правочину щодо погашення заборгованості по овердрафту Приватного підприємства «НЕМО МБ», здійсненого банком 15.06.2016 за договором кредиту за овердрафтом №ЮЛ-168/2011-0 від 14.10.2011 в сумі 599 178,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, перерахування грошових коштів та їх зарахування на погашення заборгованості ПП «НЕМО МБ» по овердрафту, як правочин, є нікчемним в силу положень п. 1, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та, враховуючи, що такий правочин порушує права Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЄВРОБАНК», останній просить визнати його недійсним.

23.03.2017 позивач, подав до суду заяву про зміну предмету позову вих №01-24/253-БТ від 22.03.2017 (а.с. 80 том 1), в якій позивач просив суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо переказу коштів, в якості фінансової допомоги від клієнта Банку - ТОВ «Евровет» на користь ПП «НЕМО МБ» згідно з договором№1 ФД від 15.06.2016 про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 5 000 000,00 грн (переказ з рахунку №2600,8,17572,0001 ТОВ «Евровет» на рахунок №2600,4,01939,01 ПП «НЕМО МБ»), зокрема, визнати наявність у ПАТ КБ «Євробанк» права вимоги до ПП «НЕМО МБ» за договором кредиту за овердрафтом «ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011 в сумі 599 178,22 грн станом на 15.06.2017.

Подана заява була прийнята Господарським судом міста Києва до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину позивач посилається на нікчемність правочину, а саме перерахування грошових коштів в рахунок погашення кредиту ПП «НЕМО МБ» в силу приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що відповідно до положень ст. 215, 216 ЦК України є підставою для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та існування у банку права вимоги до ПП «НЕМО МБ» за договором кредиту за овердрафтом «ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011 в сумі 599 178,22 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ЄВРОБАНК», подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2017 у справі №910/3452/17 повністю та прийняти нове рішення,яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач посилається на невідповідність висновків місцевого господарського суду дійсним обставинам справи, оскільки, як стверджує апелянт, судом першої інстанції не було належним чином та в повному обсязі досліджено обставин, на які посилався позивач, як на підстави нікчемності спірного правочину в силу положень ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ЄВРОБАНК» б/н від 24.04.2017 (вх. №09-08.1/4096/17 від 16.05.2017) на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2017 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Мальченко А.О., Дикунська С.Я. та призначено до розгляду на 14.06.2017.

14.06.2017 до Київського апеляційного господарського суду від ПП «НЕМО МБ» надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідач зазначає про правомірність висновків Господарського суду міста Києва та вважає обґрунтованим та законним прийняте рішення у даній справі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання 14.06.2017 представників позивача (апелянта), розгляд справи був відкладений на 02.08.2017 в межах строку вирішення спору, який на підставі клопотання відповідача відповідно до ст. 69 ГПК України був продовжений судом, про що винесено відповідну ухвалу.

Згідно Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.08.2017 у зв'язку з перебуванням судді Дикунської С.Я. у відпустці для розгляду справи №910/3452/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Калатай Н.Ф., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 справу №910/3452/17 прийнято до провадження визначеним складом колегії суддів.

У зв'язку з неявкою у судове засідання 02.08.2017 представників апелянта розгляд справи відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України був відкладений на 16.08.2017, про що винесено відповідну ухвалу.

01.08.2017 від Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ЄВРОБАНК» надійшло клопотання №01-6/675-БТ від 01.08.2017 (вх. №09-10/4879/17) про зупинення провадження у справі №910/3452/17 до розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва справи №826/13064/16 за позовом ТОВ «Евровет» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» про визнання протиправним дій та рішення, скасування рішення.

У судове засідання 16.08.2017 представники відповідача та третьої особи з'явились. Представники апелянта в черговий раз не з'явились, про причини неявки ПАТ КБ «Євробанк» не повідомив, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, неподання витребуваних доказів.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи належне повідомлення учасників про дату і час розгляду справи, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача.

У судовому засіданні 16.08.2017 представники відповідача та третьої особи заперечили проти зупинення провадження у справі, оскільки стверджують, що результати розгляду справи №826/13064/16 Окружним адміністративним судом міста Києва за позовом ТОВ «Евровет» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» про визнання протиправним дій та рішення, скасування рішення не можуть вплинути на розгляд даної справи, оскільки питання дійсності правочину, на підставі якого заявлено даний позов може бути самостійно досліджено судом під час розгляду даної справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Заявник, обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у справі, посилається на те, що у справі, яка перебуває в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва предметом спору є вимога про визнання протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» щодо визнання нікчемним переказу коштів та скасування повідомлення про нікчемність даного правочину визнання, тобто, вважає, що під час розгляду адміністративної справи будуть встановлені обставини, які стали підставою для даного позову, що відповідно унеможливлює розгляд даної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши подане позивачем клопотання про зупинення провадження у справі, доводи, на які посилається заявник, дійшла висновку про відсутність підстав для зупинення провадження з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) предметом позову у даній справі є вимога про застосування наслідків нікчемності правочину на підставі ст. 216 Цивільного кодексу України та приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що нікчемність договору згідно ст. 215 ЦК України встановлюється законом, а суд при розгляді спору про застосування наслідків недійсності правочину повинен надати оцінку тому чи є правочин нікчемним в силу закону (недійсним), тобто чи є підстави для застосування наслідків недійсності, про що заявлено позов. Разом з цим, в адміністративному суді перебуває спір щодо правомірності дій та рішень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо винесення повідомлення про нікчемність правочину, тобто предметом спору є саме дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не питання нікчемності (недійсності) правочину, що відноситься до компетенції господарських судів.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розгляд Окружним адміністративним судом міста Києва справи №826/13064/16 не може вплинути на прийняте рішення у даній справі, а тому вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі, а тому відмовляє у задоволенні клопотання апелянта.

У судовому засіданні 16.08.2017 представники відповідача у справі та Товариства з обмеженою відповідальністю «Евровет» заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги та просили суд апеляційної інстанції залишити рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2017 у справі №910/3452/17 без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

26.02.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «ЄВРОБАНК» та Приватним підприємством «НЕМО МБ» укладено договір банківського рахунку №365-2009/Ю (а.с. 108-112 том 1), відповідно до п. 1.1. якого банк відкриває клієнту поточний рахунок (рахунки) НОМЕР_2 в українській гривні, доларах США, євро, російських рублях, і здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку (ів) клієнта у відповідності до норм чинного законодавства України в тому числі до нормативно-правових актів НБУ та умов договору.

Згідно з підпунктом 2.1.2. пункту 2.1. договору банк приймає на себе зобов'язання здійснювати всі види розрахунково-касових операцій за рахунком (ами) клієнта відповідно до умов договору та чинного законодавства України.

Договір набирає чинності від дати підписання його сторонами та діє до моменту закриття рахунку (ів) (пункт 9.1. договору).

14.10.2011 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ЄВРОБАНК» (кредитодавець за договором, позивач у справі) та Приватним підприємством «НЕМО МБ» (позичальник за договором, відповідач у справі) укладено договір кредиту за овердрафтом №ЮЛ-168/2011-О (а.с. 19-23 том 1), згідно з п. 1.1. якого (в редакції договору про внесення змін від 12.10.2012р. №1) кредитодавець зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника, відкритого у кредитодавця, на підставі розрахункових документів на суму, що перевищує фактичний залишок коштів на такому поточному рахунку, але в межах визначеного договором ліміту овердрафту, а позичальник, у свою чергу, зобов'язується сплатити проценти за користування овердрафтом, комісії кредитодавця, що передбачені тарифами кредитодавця, виконати інші умови Договору овердрафту та повернути кредитодавцю заборгованість за овердрафтом у строки, встановлені договором овердрафту;

Відповідно до п. 2 договору, в редакції договору про внесення змін №1 ліміт овердрафту, розрахований згідно з умовами надання овердрафтів, що діють у кредитодавця (внутрішніми документами кредитодавця) на підставі даних про фінансові показники діяльності позичальника/групи юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, пов'язаних з позичальником (групи позичальника), середньомісячні чисті грошові надходження на рахунки позичальника/групи позичальника у кредитодавця, кількість контрагентів у позичальника/групи позичальника, диверсифікованість та регулярність надходжень на рахунки позичальника/групи позичальника, показники кредитного навантаження позичальника/групи позичальника, оцінку вартості і характер застави, та інших показників, встановлених внутрішніми документами кредитодавця і нормативними актами НБУ, складає 600 000,00 грн та може змінюватись у порядку, передбаченому пунктом 15 договору овердрафту.

Строк дії овердрафту закінчується відповідно до п. 4 договору в редакції договору про внесення змін №1 - 11.10.2013 або в інший строк, визначений договором овердрафту, законодавством України або нормативно-правовими актами НБУ. В подальшому строк дії овердрафту сторонами змінювався, зокрема, договором про внесення змін №3 від 08.10.2013 встановлено, що строк дії овердрафту закінчується 07.10.2014 (а.с. 129-130 том 1), договором про внесення змін №4 від 07.10.2014 встановлено, що строк дії овердрафту закінчується 07.10.2015 (а.с. 132 том 1), договором про внесення змін № 8 від 07.10.2015 встановлено, що строк дії овердрафту закінчується 06.10.2016 (а.с. 136 том 1).

Відповідно до п. 5 договору, в редакції договору про внесення змін №1 кошти, надані у рахунок овердрафту за договором овердрафту, можуть бути використані для поповнення оборотних коштів позичальника та на будь-які цілі, що не суперечать законодавству України.

Належне виконання позичальником зобов'язань за договором овердрафту забезпечується: неустойкою (пенею, штрафом), що передбачені договором овердрафту; порукою юридичної особи - ТОВ «Технопласт»; порукою юридичної особи - ТОВ «Техноком»; порукою фізичної особи - ОСОБА_4; порукою фізичної особи - ОСОБА_5; порукою фізичної особи - ОСОБА_6; заставою рухомого майна (устаткування - виробниче обладнання для виготовлення кольорових та модифікуючих концентратів для термопластів, місцезнаходження - АДРЕСА_1) ринковою вартістю 11 066 145,00 грн; заставою (іпотекою) нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2, та належить майновим поручителям ОСОБА_5 і ОСОБА_6, ринковою вартістю 1 519 194,00 грн (пункт 6 договору овердрафту в редакції договору про внесення змін від 08.10.2013 №2).

Пунктом 10 договору в редакції договору про внесення змін від 08.10.2013р. №2, сторони визначили, що право використати овердрафт надається позичальнику з дня, коли виконані усі такі умови, а саме: укладені у належній формі і набули чинності усі документи забезпечення; нотаріально засвідчений (засвідчені) договір (договори) застави/іпотеки майна; у зв'язку з нотаріальним посвідченням договору (договорів) застави/іпотеки майна накладена заборона його відчуження; відомості про обтяження майна внесені до Державного реєстру іпотек/Державного реєстру обтяжень рухомого майна; майно застраховане на користь кредитодавця відповідно до умов документів забезпечення, договір страхування майна набув чинності та кредитодавцю надані документи, що підтверджують набуття ним чинності; застава рухомого майна та/або майнових прав зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, і кредитодавець має відповідний витяг з вказаного реєстру; кредитодавцю відшкодовані витрати, сплачені останнім за внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про реєстрацію застави згідно з документами забезпечення.

Згідно п. 11, 13 договору в редакції договору про внесення змін від 12.10.2012 №1 овердрафт за договором надається позичальнику у вигляді кредитного ліміту до поточного рахунку позичальника у кредитодавця, на загальну суму відповідно до пункту 2 договору овердрафту. Овердрафт надається шляхом проведення платежів з поточного рахунку позичальника відповідно до пункту 11 договору овердрафту на підставі розрахункових документів на переказ коштів (видачу готівки) у сумах, що перевищують залишок коштів на поточному рахунку, але не перевищують невикористаний ліміт овердрафту; при цьому дебетове сальдо, що виникло на поточному рахунку внаслідок оплати коштів за рахунок овердрафту, у будь-який момент часу не може перевищувати ліміту овердрафту зазначеного у пункті 2 договору овердрафту.

Відповідно до п. 28 договору в редакції договору про внесення змін від 12.10.2012 №1 позичальник повинен повернути кредитодавцю заборгованість за овердрафтом в межах договору овердрафту не пізніше останнього дня строку дії овердрафту, зазначеного у пункті 4 договору овердрафту; у випадках, передбачених договором овердрафту або чинним законодавством України, позичальник зобов'язаний на вимогу кредитодавця повністю або частково повернути заборгованість за овердрафтом достроково; сума заборгованості за овердрафтом, що не повернена у зазначений строк, переноситься кредитодавцем на рахунки простроченої заборгованості за короткостроковими кредитами.

Договір, згідно з п. 44, вважається укладеним з дати його підписання сторонами та скріплення їх печатками і діє до повного виконання зобов'язань позичальника за договором овердрафту.

Відповідно до п. 46 договору, даний договір не є договором приєднання та може бути змінений або розірваний тільки за взаємною згодою сторін крім випадків, передбачених договором овердрафту або законодавством України; правочин про його зміну або розірвання повинен бути вчинений у письмовій формі та скріплений печатками сторін.

У забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника перед кредитодавцем було оформлено наступні договори забезпечення:

- іпотечний договір від 08.10.2013, посвідчений Кияшко A.B., приватним нотаріусом КМНО та зареєстрований в реєстрі за № 940, предметом іпотеки якого є квартира АДРЕСА_2, що належить майновим поручителям позичальника - ОСОБА_6 та ОСОБА_5, заставною вартістю 1 519 194,00 грн, з наступними змінами та доповненнями до нього (а.с. 228-240 том1);

- договір застави від 08.10.2013, посвідчений Кияшко A.B., приватним нотаріусом КМНО та зареєстрований в реєстрі за №939, предметом застави якого є обладнання, що належить ПП «Немо», заставною вартістю 780 521,00 грн, з наступними змінами та доповненнями до нього (а.с. 272-289 том 1);

- договір застави від 08.10.2013, посвідчений Кияшко A.B., приватним нотаріусом КМНО та зареєстрований в реєстрі за №938, предметом застави якого є обладнання, що належить TOB «Техноком», заставною вартістю 9 518 471,00 грн, з наступними змінами та доповненнями до нього (а.с. 257-271 том 1);

- договір застави від 08.10.2013, посвідчений Кияшко A.B., приватним нотаріусом КМНО та зареєстрований в реєстрі за №937, предметом застави якого є обладнання для виготовлення концентратів, що належить ТОВ «Технопласт». За згодою оцінене сторонами в сумі 767 153,00 грн з наступними змінами та доповненнями до нього (а.с.241-251 том 1).;

З наявних документів у справі судом встановлено, що банком були надані позичальнику кошти, які використовувались ПП «НЕМО МБ» згідно умов договору та які ПП «НЕМО МБ» зобов'язувалось повернути у встановлені договором строки.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, 15.06.2016 між ПП «НЕМО МБ» (позичальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Евровет» (позикодавець) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №1ФД (а.с.141-144 том 1), відповідно до п. 1 якого позикодавцеь надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов'язався повернути її у порядку та на умовах, передбачених договором.

Поворотна фінансова допомога надається у національній валюті України у сумі 5 000 000,00 грн без податку на додану вартість (пункт 2.1. договору).

Згідно з п. 2.3. договору поворотна фінансова допомога надається позикодавцем одним траншем шляхом перерахування коштів позикодавцем з розрахункового рахунку НОМЕР_1 в ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» в строк не пізніше 2-х банківських днів з моменту підписання договору.

Сторонами у п. 2.4., 2.5. договору узгоджено, що кошти, перераховані позикодавцем як поворотна фінансова допомога, повертаються у строк 14 місяців від дати підписання договору, а саме до 15.08.2017. Позичальник має право повернути фінансову допомогу достроково.

Відповідно до п. 5.1. договору, він набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором.

15.06.2016 на виконання вищезазначеного договору про надання фінансової допомоги, ТОВ «Евровет» згідно платіжного доручення №8 від 15.06.2016 (а.с. 146 том 1) перерахувало на рахунок ПП «НЕМО МБ» кошти в розмірі 5 000 000,00 грн із призначенням платежу: «Фінансова допомога згідно Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 1ФД від 15.06.2016р. без ПДВ».

В подальшому частина отриманої фінансової допомоги у розмірі 599 178,22 грн була зарахована ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» в рахунок погашення заборгованості ПП «НЕМО МБ» за овердрафтом згідно договору кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011, що підтверджується випискою з особового рахунку ПП «НЕМО МБ».

Згідно Довідки ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» №01-10.1/2445/1-БТ від 15.06.2016, заборгованість ПП «НЕМО МБ» по договору овердрафту була погашена в повному обсязі, а відтак зобов'язання позичальника по договору кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011р. було виконано за рахунок надходження фінансової допомоги від ТОВ «Евровет».

Як свідчать матеріали справи 15.06.2016 між ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та ПП «НЕМО МБ» підписано Додаткову угоду про розірвання договору овердрафту №ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011 (а.с. 138 том 1), згідно якої сторони домовились з 15 червня 2016 року достроково розірвати договір. З моменту набрання чинності цією додатковою угодою сторони не вважають себе пов'язаними будь-якими правами та зобов'язаннями за договором та не мають одна до одної будь-яких претензій щодо його виконання.

Додаткова угода підписана від імені ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» заступником начальника Дирекції кредитної адміністрації Подголою О.В., яка діяла на підставі довіреності, посвідченої 20.03.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трубінською О.О., зареєстрованою в реєстрі за №660, та від імені ПП «НЕМО МБ» - директором ОСОБА_6, який діяв на підставі Статуту.

Підписи уповноважених осіб сторін засвідчені печатками юридичних осіб.

Таким чином, враховуючи, що сторонами досягнуто згоди щодо дострокового розірвання договору овердрафту в належній формі, відповідно до п. 46 договору в редакції Договору про внесення змін №1 від 12.10.2012, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у зв'язку з поверненням відповідачем, як позичальником кредитних коштів та відсутністю заборгованості за договором, за взаємною згодою сторін договір овердрафту №ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011 є розірваним.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням правління НБУ від 17.06.2016 №73-рш «Про віднесення публічного акціонерного товариства комерційного банку «ЄВРОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.06.2016 №1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з вказаним рішенням розпочато процедуру виведення Банка з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17.06.2016 до 16.07.2016 включно.

У подальшому, відповідно до рішення правління НБУ від 16.08.2016 №215-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «ЄВРОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.08.2016 №1523 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Відповідно до вказаного рішення процедуру ліквідації Банка розпочато з 17.08.2016 до 16.08.2016 включно.

Згідно ст. 1 Закону від 23.02.2012 за № 4452-VI, ним встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Частинами 1, 2, 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Подані позивачем документи свідчать, що за результатами проведеної робочою комісією з перевірки правочинів (договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом від 21.06.2016 №26 на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених в ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», було встановлено, що правочин з переказу коштів в якості надання поворотної фінансової допомоги згідно договору №1ФД від 15.06.2016 в сумі 5 000 000,00 грн на рахунок ПП «НЕМО МБ» містить ознаки нікчемності; правочин щодо погашення заборгованості по овердрафту ПП «НЕМО МБ», здійснений банком 15.06.2016 за договором кредиту за овердрафтом №ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011 в сумі 599 178,22 грн. містить передбачені чинним законодавством ознаки нікчемності (а.с. 86-89 том 1).

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Матеріалами справи підтверджується, що повідомленням №01-24.3/2022 від 01.08.2016 (а.с.73-74 том 1) Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю «Евровет» про нікчемність правочину з переказу коштів в якості надання поворотної фінансової допомоги згідно договору №1ФД від 15.06.2016 в сумі 5 000 000,00 грн на рахунок ПП «НЕМО МБ» згідно з положеннями п. п. 1, 7 ч. 3 ст ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи те, що на думку позивача, правочин з перерахування коштів в якості надання фінансової допомоги, та операція з погашення заборгованості за договором кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011р. мають ознаки нікчемності з підстав, визначених пунктами 1, 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» просить суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо переказу коштів в якості фінансової допомоги від клієнта банку TOB «Евровет» на користь ПП «НЕМО МБ» згідно з договором № 1ФД від 15.06.2016 про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 5 000 000,00 грн, (переказ з рахунку №2600.8.17572.0001 ТОВ «Евровет» на рахунок № 2600.4.01939.01 ПП «НЕМО МБ»), зокрема, визнати наявність у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» права вимоги до ПП «НЕМО МБ» за договором кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011р. в сумі 599 178,22 грн. станом 15.06.2017.

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції яка діяла на момент здійснення спірного переказу грошових коштів) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 2.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, господарський суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а має дати належну оцінку відповідним доводам позивача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач стверджує, що операція з переказу коштів в якості фінансової допомоги від клієнта банку TOB «Евровет» на користь ПП «НЕМО МБ» згідно з договором № 1ФД від 15.06.2016 про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 5 000 000,00 грн є правочином в розумінні вимог Цивільного кодексу України та в силу підпунктів 1, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемним оскільки наслідком його проведення є зменшення ліквідної маси банку, і його вчинення надало кредитору переваги перед іншими кредиторами, не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку. Вважаючи таку операцію (правочин) недійсним, банк вказує і на нікчемність правочину щодо погашення заборгованості по овердрафту ПП «НЕМО МБ».

Проте, вказані твердження позивача суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин є таким юридичним фактом, який слугує належною правовою підставою виникнення, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків. Такі права й обов'язки реалізуються в межах цивільного правовідношення і вони є відповідно його складовими елементами.

Колегія суддів відзначає, що відмежування правочинів від інших юридичних актів (подій, фізичних дій і вчинків, правопорушень) має істотне значення, оскільки законом встановлюється різний режим породжуваних ними правовідносин.

З наданих до суду письмових пояснень третьої особи та доданих нею документів, судом апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ «Евровет» та ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» 28.11.2014 укладено договір №2600.8.17572.0001/ЄВРО КБ (а.с. 94 том 1) про відкриття банківського рахунку та його розрахункове обслуговування, відповідно до умов якого банк відрив ТОВ «Евровет» поточний рахунок та взяв на себе зобов'язання щодо здійснення розрахунково-касового обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Загальний порядок здійснення переказу коштів в Україні, а також відповідальність суб'єктів переказу регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Обов'язок банку виконати платіжні дорученні клієнта, в даному випадку ТОВ «Евровет», закріплений в п. 8.1. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та в пп. 1.9., 1.12 вищезазначеної Інструкції (в редакції чинній на момент виникнення спору), якими передбачено, що доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком і платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках. Банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунка клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: «Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку»; ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності. Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України. Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що переказом коштів відповідно до п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відтак, враховуючи вищенаведені приписи законодавства, колегія суддів зазначає, що правочином у відносинах щодо вчинення дій з банківським рахунком є саме договір банківського рахунку, з укладенням якого в даній справі у позивача та третьої особи виникли взаємні права та обов'язки, зокрема, право клієнта банку розпоряджатися власними коштами, шляхом надання відповідних розрахункових документів банку, чому кореспондується обов'язок банку вчиняти дії щодо виконання розрахункових документів клієнта, зокрема здійснювати переказ коштів.

Беручи до уваги зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дія ТОВ «Евровет» щодо надання позивачу платіжного доручення №8 від 15.06.2016 для виконання та безпосереднє виконання такого платіжного доручення ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» шляхом переказу банком грошових коштів від ініціатора переказу до отримувача не є правочином в розумінні чинного законодавства, оскільки така дія в межах існуючих між сторонами спору правовідносин за договором розрахунково-касового обслуговування сама по собі не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, а є безпосередньою реалізацією стороною вже існуючих прав та обов'язків один перед одним.

Тобто, у даному випадку правочином є відповідний договір банківського рахунка між позивачем та ТОВ «Евровет», в межах якого третя особа здійснила своє право розпоряджатись належними йому грошовими коштами, що знаходяться на такому рахунку, а позивач виконав свій обов'язок згідно договору та чинного законодавства.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що такий переказ грошових коштів відповідно до приписів чинного законодавства міг бути здійснений 15.06.2016 ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», оскільки рішення про визнання банку неплатоспроможним та введення тимчасової адміністрації в банку було прийнято 17.06.2016, відтак жодних заборон щодо вчинення спірного переказу грошових коштів станом на 15.06.2016 у позивача не існувало.

Відтак, з урахуванням вищезазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що сама операція з виконання банком платіжного доручення №8 від 15.06.2016 ТОВ «Евровет» про перерахування на користь ПП «НЕМО МБ» грошових коштів в розмірі 5 000 000,00 грн та відповідно подальше зарахування частини з цих коштів в якості погашення заборгованості по овердрафту не є окремим правочином, а є лише діями, вчиненими банком на виконання взятих зобов'язань за договором банківського рахунку, укладеним банком з третьою особою у справі, а тому такі операції ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» не можуть вважатись нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також не може вважатися нікчемним і договір про надання фінансової допомоги від 15.06.2016 з підстав визнання даною нормою Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (ст.. 38) на підставі якого здійснено переказ коштів, оскільки банк не є стороною даного правочину.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позовні вимоги згідно заяви про зміну предмету позову заявлені як застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме операції щодо переказу грошових коштів від ТОВ «Евровет» на користь ПП «НЕМО МБ», шляхом визнання у банку (позивача) права вимоги до ПП «НЕМО МБ» сплати коштів за договором кредиту.

Разом з тим, право банку вимагати від ПП «НЕМО МБ» повернення кредитних коштів виникло на підставі договору (правочину) кредиту за овердрафтом №ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011, а тому будь-які правові наслідки для банку та клієнта за цим договором можуть настати виключно, якщо буде визнана дійсність чи навпаки недійсність саме договору овердрафту, а не іншого правочину, укладеного банком з іншою особою.

Однак, позивачем не наведено жодного обґрунтування недійсності чи нікчемності договору кредиту за овердрафтом №ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011, укладеного з ПП «НЕМО МБ».

Також, заявляючи вимогу про визнання за банком права вимоги стягнення коштів з ПП «НЕМО МБ», позивач безпідставно не врахував, що станом на момент звернення з позовом до суду приватним підприємством кредит погашено повністю, а договір кредиту за овердрафтом №ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011 є розірваним за взаємною згодою сторін.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно ст. 598, 604, ч. 2 ст. 653 ЦК України зобов'язання (тобто існування прав та обов'язків у сторін договору) припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Статтею 653 ЦК України передбачено, в тому числі, наслідки розірвання договору. Частиною 4 означеної статті ЦК України унормовано, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

Тобто, з системного аналізу норм ст.653 Цивільного кодексу України вбачається, що розірвання договору позбавляє сторін права вимагати отриманого за правочином до моменту такого розірвання, та є підставою для припинення у сторін прав та обов'язків один перед одним, крім випадків, якщо інше не встановлено самими сторонами.

Розірвання договору тягне для сторін настання відповідних правових наслідків, перелік і зміст яких може бути визначений або самим договором, який розривається, або додатковим правочином про розірвання договору, або законом. У випадку розірвання договору сторони з моменту такого розірвання перестають бути зобов'язаними один перед одним.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем повністю сплачено кредит по овердрафту, що підтверджено Довідкою банку, а також те, що договір овердрафту є розірваним за взаємною згодою сторін, то відповідно у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» відсутні будь-які права позикодавця, які виникли у нього з укладенням даного договору, зокрема, відсутнє право вимоги до позичальника та відповідно відсутній обов'язок позичальника сплати коштів на користь банку, так як з моменту розірвання договору зобов'язання сторін припинились, що відповідно є ще однією із підстав необґрунтованості позовних вимог позивача в частині визнання наявності у банку права вимоги до ПП «НЕМО МБ».

Суд звертає увагу, що позивачем заявлено позовні вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину щодо переказу коштів в якості фінансової допомоги від клієнта банку TOB «Евровет» на користь ПП «НЕМО МБ» згідно з договором № 1ФД від 15.06.2016 про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 5 000 000,00 грн. (переказ з рахунку № 2600.8.17572.0001 ТОВ «Евровет» на рахунок № 2600.4.01939.01 ПП «НЕМО МБ»), зокрема, визнати наявність у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» права вимоги до ПП «НЕМО МБ» за договором кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011р. в сумі 599 178,22 грн станом 15.06.2017. Разом з цим суд апеляційної інстанції зазначає, що наслідки недійсності нікчемного правочину можуть бути застосовані щодо сторін такого правочину, тобто відповідно до ст. 216 ЦК України кожна із сторін зобов'язана повернути одна одній у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Тобто, якщо позивач вважає нікчемним проведений ним переказ коштів, як правочин, то наслідками такого нікчемного правочину буде, зокрема, обов'язок банку повернути ТОВ «Евровет» грошові кошти у сумі 5 000 000,00 грн, а не визнання за банком права вимоги щодо іншої особи, яка не є стороною у правовідношенні розрахунково-касового обслуговування між ТОВ «Евровет» та ПАТ КБ «ЄВРОБАНК».

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що всі доводи, викладені позивачем, як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі спростовуються вищевикладеним та доказами, наявними в матеріалах справи, що були в повному обсязі, всебічно та об'єктивно досліджені при розгляді спору.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2017 у справі №910/3452/17 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ЄВРОБАНК» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2017 у справі №910/3452/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2017 у справі №910/3452/17 залишити без змін.

3. Справу №910/3452/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді Н.Ф. Калатай

А.О. Мальченко