ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.08.2017 Справа № 904/6663/17

За позовом Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС-1" Дніпровської міської ради

до Приватного підприємства "ВАЛЕНТИНА-ЛЮКС"

про стягнення 23 472,60 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № 1910 від 03.01.17р.

Відповідача - не зявився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 19 023,97 грн. боргу, 581,91 грн. 3% річних, 3 866,72 грн. пені, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження факту надання Відповідачеві послуг за Договором.

Відповідач явку повноважного представника у жодне судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи доказів відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач про засідання суду повідомлявся належно, на адресу, вказану у позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулися поштові повернення № 952 та № 279 з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.12р. сторонами укладено Договір №3/5/123 про дольову участь сторін в утриманні загального майна (далі Договір), за п.1.1 якого, предметом Договору є передача Замовником (Відповідачем) Виконавцеві (Позивачеві) функцій з утримання (експлуатаційному обслуговуванню) загального майна житлового будинку (далі майно), розташованого за адресою: вул. Тітова, буд. 21, частина якого належить Замовникові та складає 228,20 м2 і використовується під магазин.

Метою договору є забезпечення кваліфікованого, якісного, гарантійного обслуговування, дотримання санітарного стану прибудинкової території для належних умов експлуатації (п.1.2. Договору).

Відповідно до підпункту б, п.2.1. Договору, Замовник зобовязується вчасно оплачувати виконані Виконавцем роботи.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що Виконавець зобовязується: … здійснювати експлуатаційне обслуговування майна та прибудинкової території власними силами, або із залученням підрядних організацій; забезпечити якісне утримання майна і прибудинкової території відповідно до вимог законодавства, нормативними документами та умовами Договору.

Згідно з п. 4.3. Договору розрахункові суми щодо оплати вносяться Замовником не пізніше 25 числа поточного місяця.

Замовник зобовязаний щомісячно до 15 числа кожного місяця належні рахунки на оплату експлуатаційних витрат, а також за іншими розрахунками отримувати в бухгалтерії з наступною оплатою їх у відповідності до п.4.1. п.4.5. даного договору.

Невчасне отримання Замовником платіжних рахунків не звільняє його від відповідальності за прострочку відповідних платежів (п.4.5. Договору).

Договір діє з 01.03.12р. до 01.03.13р. (п.5.1. Договору).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення чи зміну умов Договору протягом одного місяця за закінченням строку дії Договору, Договір автоматично пролонговується на 1 рік на тих же умовах (п.5.2. Договору).

Позивач є балансоутримувачем житлового будинку №21 по вул. Тітова та з 01.03.12р. надає споживачам послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 02.03.11р. № 16/9 "Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради" від 30.11.11р. №53/17) та наказу Департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради від 20.02.12р. №19 "Про впорядкування взаємовідносин між Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Південне" Дніпропетровської міської ради та Комунальним підприємством "Жилсервіс-1" Дніпропетровської міської ради.

Позивач наполягає, що свої Договірні зобовязання виконував належно та у встановлені Договором строки.

На підтвердження виконання своїх обовязків Позивач додав до матеріалів справи копії договорів, укладених з безпосередніми надавачами послуг та актів про їх виконання.

Відповідач є власником приміщення у будинку №21 по вул. Тітова у м. Дніпро. Відповідач фактично користувався послугами, які йому надавав Позивач, відмови від споживання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від Відповідача Позивачу не надходило.

Нарахування плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території Позивачем проводився відповідно до тарифів, затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 13.07.11р. №964. Механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюється відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.11р. №869. Станом на 01.03.12р. Тарифи складають 1,3598 грн. за 1 м2 у місяць без ПДВ, станом на 01.05.12р. - 1,6317 грн. за 1 м2 у місяць без ПДВ. (п.4.1. Договору).

Як зазначає Позивач, Відповідач свої зобовязання перед Позивачем у частині оплати одержаних послуг з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території не виконав у повному обсязі, у звязку з чим, станом на 31.05.17р., у нього утворився борг у розмірі 19 023,97 грн.

З посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивачем нараховані 3% річних - 581,91 грн. за період з 26.06.14р. по31.05.17р. та індекс інфляції 3 866,72 грн. з липня 2014р. по травень 2017р. Нарахування проводилися за кожним рахунком окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

виконавець - це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Перевіривши доводи та надані Позивачем документи, суд визнає обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи розрахунки основного боргу.

Перевіривши розрахунки Позивача, окремо за кожним актом, господарським судом встановлено, що розрахунок річних Позивачем проведено невірно, за рахунком за вересень 2014р. строк оплати настав 25.10.14р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день - 27.10.14р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 28.10.14р.; за рахунком за грудень 2014р. строк оплати настав 25.01.15р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день 26.01.15р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 27.01.15р.; за рахунком за березень 2015р. строк оплати настав 25.04.15р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день 27.04.15р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 28.04.15р., за рахунком за червень 2015р. строк оплати настав 25.07.15р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день 27.06.15р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 28.06.15р., за рахунком за вересень 2015р. строк оплати настав 25.10.15р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день 26.10.15р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 27.10.15р., за рахунком за травень 2016р. строк оплати настав 25.06.16р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день 29.06.16р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 30.06.16р., за рахунком за серпень 2016р. строк оплати настав 25.09.16р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день 26.09.16р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 27.09.16р., за рахунком за листопад 2016р. строк оплати настав 25.12.16р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день 26.12.16р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 27.12.16р., за іншими рахунками нарахування проведені вірно.

Отже, 3 % річних за весь період прострочки становить 581,48 грн.

Індекс інфляції з простроченої суми, за розрахунком суду, перевищує той, що нарахував Позивач, тому суд приймає розрахунки Позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать 19 023,97 грн. основного боргу, 581,48 грн. 3 % річних, 3 866,72 грн. індексу інфляції, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "ВАЛЕНТИНА-ЛЮКС", 49055, м. Дніпро, вул. Тітова, 21 (код 20193455) на користь Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС - 1" Дніпровської міської ради, 49008, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 73, блок 4, (поштова адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Театральна, буд. 5) (код 32350283) 19 023,97 грн. основного боргу, 3 866,72 грн. індексу інфляції, 581,48 грн. 3% річних, 1 599,97 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 04.09.2017

Суддя С.Г.Юзіков