РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2017 р. Справа № 902/198/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Драчук В.М.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 довіреність в справі;

відповідача не з`явився;

третьої особи не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення господарського суду Вінницької області від 10.05.17 р. у справі № 902/198/17 (суддя Матвійчук В.В.)

за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

(вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070)

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вівсяницький»

(вул. Фрунзе, буд. 10, с. Вівсяники, Козятинський район, Вінницька область, 22164)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3

про стягнення 42085,02 грн. збитків в порядку регресу

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Вінницької області 10.05.2017 у справі № 902/198/17 (суддя Матвійчук В.В.) в задоволенні позову ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вівсяницький» про стягнення 42085,02 грн. збитків в порядку регресу, відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що вина водія ОСОБА_3, який керував колісним трактором МТЗ-80, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у вчиненні ДТП не доведена належними доказами та у передбачений законом спосіб. Так, у матеріалах справи відсутня постанова компетентного суду про визнання вказаної особи винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Твердження позивача про те, що постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області по адміністративній справі № 133/318/16-п від 25.02.2016 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3 не відповідають дійсності.

До того ж суд зважав, що матеріали справи не містять жодного доказу перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з СВК «Вівсяницький». Також у справі відсутні докази того, що колісний трактор МТЗ-80, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить СВК «Вівсяницький» на праві власності, чи перебуває у його користуванні.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач не надав суду доказів виникнення у нього збитків з вини відповідача, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скачувати рішення господарського суду Вінницької області від 10.05.2017 по справі №902/198/17 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 42585 грн. 02 коп. з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (вх.№ 06-52/4511/17 від 11.05.2017).

Вважає, що дане рішення було винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема ст.ст. 993, 1166, 1187, 1172, 1191 ЦК України, ст.ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», ст. 27, 43, 65 ГПК України, що призвело до неправильного вирішення господарського спору. Окрім того, на думку позивача, рішення винесене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та з невідповідністю висновків, викладених у даному рішенні.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 відновлено ОСОБА_2 акціонерному товариству "Страхова компанія "АХА Страхування" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги та прийнято апеляційну скаргу до провадження. Розгляд скарги призначено на 05.07.2017 о 11:30 год..

26.06.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" надійшло клопотання про проведення судового засідання 05.07.2017 у режимі відеоконференції.

ОСОБА_4 керівника апарату суду від 26.06.2017 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_5 у період з 26.06.2017 по 11.07.2017 включно та відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 26.06.2017 у справі №902/198/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 прийнято апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення господарського суду Вінницької області від 10.05.17 у справі № 902/198/17 за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вівсяницький» про стягнення 42085,02 грн. збитків в порядку регресу до провадження у новому складі суду: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. та клопотання позивача про проведення судового засідання 05.07.2017 в режимі відеоконференції задоволено, доручено Київському апеляційному господарському суду забезпечити проведення даної відеоконференції.

29.06.2017 на адресу суду від Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вівсяницький» надійшов відзив в якому просить суд залишити рішення господарського суду Вінницької області від 10.05.2017 без змін, а апеляційну скаргу представника без задоволення.

ОСОБА_4о. керівника апарату суду від 04.07.2017 №01-04/863 у зв'язку перебуванням у відпустці судді - члена колегії Філіпової Т.Л. у період з 03.07.2017 по 01.08.2017 включно та відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.07.2017 у справі № 902/198/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гудак А.В., суддя Маціщук А.В., суддя Бучинська Г.Б.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення господарського суду Вінницької області від 10.05.17 р. у справі № 902/198/17 за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування до Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вівсяницький про стягнення 42085,02 грн. збитків в порядку регресу до провадження у новому складі суду: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Маціщук А.В., суддя Бучинська Г.Б.

Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2017, яке відбулось в режимі відеоконференції, підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, а тому просить його скасувати, а апеляційну скаргу задоволити, з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

В судове засідання 05.07.2017 відповідач, своїх представників не направив, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 залучено до справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 (адреса: Вінницька область, Козятинський район, с.Вівсяники, вул.. Леніна, 27) та розгляд справи відкладено на 22.08.2017 об 11:00 год.

Крім того, даною ухвалою суду витребувано у Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вівсяницький - відомості та документи щодо страхування транспортного засобу на виконання вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме: трактора МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_1; докази, що станом на момент вчинення ДТП ОСОБА_3В.(адреса: Вінницька область, Козятинський район, с.Вівсяники, вул.. Леніна, 27) перебував у трудових відносинах з СВК Вівсяницький, а саме: належним чином завірений витяг з трудової книжки ОСОБА_3 та надати для огляду в судове засідання оригінал трудової книжки ОСОБА_3; належним чином завірене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - трактора МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_1; належним чином завірена копія посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, яке надає ОСОБА_3 право керування трактором МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_1; належним чином завірені копії довідки форми 1ДФ та 8ДФ СВК Вівсяницький за період з 01.01.2015-31.12.2015 р.р.; письмові пояснення, які саме трудові обовязки (передбачені трудовим договором або посадовою інструкцією) виконував водій ОСОБА_3 в момент ДТП; у Регіонального сервісного центру МВС в Вінницькій області - витяг з Державного реєстру власників транспортних засобів щодо власника транспортного засобу - трактора МТЗ-80, державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 05.10.2015; відомості щодо категорій зазначених в посвідченні водія (посвідчення тракториста-машиніста) ОСОБА_3 (адреса: Вінницька область, Козятинський район, с. Вівсяники, вул.. Леніна, 27); у Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області - належним чином завірені копії довідки форми 1ДФ та 8ДФ СВК Вівсяницький (адреса: 22164, Вінницька обл.., Козятинський район, с.Вівсяники, вул. Фрунзе, буд. 10, ідент.код 03732028) за період з 01.01.2015-31.12.2015 р.р., щодо ОСОБА_3 (адреса: Вінницька область, Козятинський район, с.Вівсяники, вул.. Леніна, 27); у ОСОБА_3 (адреса: Вінницька область, Козятинський район, с.Вівсяники, вул.. Леніна, 27) - належним чином завірену копію трудової книжки ОСОБА_3, посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста) та надати для огляду в судове засідання оригінал даної трудової книжки; письмові пояснення щодо предмету спору по справі №902/198/17. Дані документи зобов`язано надати суду до 01.08.2017 включно.

14.07.2017 на адресу суду від Регіонального сервісного центру у Вінницькій області на виконання вимог ухвали надійшов лист в якому зазначено, що у центра немає можливості надати суду відомості щодо запитуваної інформації, так як в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів МВС інформація про трактори та посвідчення тракториста-машиніста відсутня.

02.08.2017 на адресу суду засобами електронного зв`язку від Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області надійшов лист, яким повідомлено суд про те, що Калинівська ОДПІ не є належним розпорядником запитуваної інформації, тому надати відповідні матеріали не вбачається можливим.

07.08.2017 на адресу суду від Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вівсяницький» надійшов пакет документів, а саме: довідка №22 від 31.07.2017 якою відповідач повідомляє суд, що трактор МТЗ-80, д.н. НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП застрахований не був; копію посвідчення тракториста-машиніста ОСОБА_3; копію свідоцтва про реєстрацію машини трактора МТЗ-80, д.н. НОМЕР_1; витяг з трудової книжки ОСОБА_3; копія трудової книжки колгоспника виданої на ім.`я ОСОБА_3; довідки форми №1ДФ за І квартал 2015, ІІ квартал 2015; копія дорожнього листка трактора №15.

ОСОБА_4 керівника апарату суду від 21.08.2017 №01-04/1169 у зв'язку перебуванням у відпустці судді - члена колегії Маціщук А.В. у період з 31.07.2017 по 01.09.2017 включно та відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді-доповідача) у справі призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.08.2017 у справі № 902/198/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гудак А.В., суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення господарського суду Вінницької області від 10.05.17 р. у справі № 902/198/17 за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування до Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вівсяницький про стягнення 42085,02 грн. збитків в порядку регресу до провадження у новому складі суду: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л.

В судовому засіданні від 22.08.2017, яке відбулось в режимі відеоконференції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, а тому просить його скасувати, а апеляційну скаргу - задоволити, з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

В судове засідання 22.08.2017 відповідач та третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладень розгляду справи не подавали.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (із змінами і доповненнями) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вівсяницький» та ОСОБА_3.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника позивача в судових засіданнях 05.07.2017, 22.08.2017, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" слід задоволити частково, а рішення господарського суду Вінницької області від 10.05.17 р. у справі № 902/198/17 скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2015 між ОСОБА_2 акціонерним товариством Страхова компанія АХА Страхування (страховик) та ОСОБА_2 підприємством Фірма Бершадь Агроплюс (страхувальник, вигодонабувач) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ак001а5в (а.с. 26-38 т.1).

Відповідно до п.1 предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом та додатковим обладнанням, вказаними у п.5 та п.6 договору відповідно.

Згідно п.5 договору, інформація про застрахований транспортний засіб відображається в додатку №1 до цього договору.

Додатком №1 до вищезгаданого договору затверджений перелік ряду транспортних засобів, що підлягають страхуванню, а саме: Toyota Land Cruiser 200 р.н. НОМЕР_2; Toyota Highlander р.н. НОМЕР_3; Renault Logan Van р.н. НОМЕР_4; Renault Logan Van р.н. НОМЕР_5; Renault Logan Van р.н. НОМЕР_6 (а.с. 37 т.1).

В подальшому - 27.05.2015, 09.06.2015, 30.06.2015, 23.07.2015, 29.07.2015 між ОСОБА_2 акціонерним товариством Страхова компанія АХА Страхування та ОСОБА_2 підприємством Фірма Бершадь Агроплюс укладено ряд додаткових угод до договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №ак001а5в від 30.04.2015, якими вносились в основному зміни щодо страхової суми та порядку сплати страхового платежу (а.с.39-49 т.1).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

05.10.2015 о 18:30 год. за адресою:Вінницька область, Козятинський район, с. Вівсяники, вул.Кірова, 14, відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) за участю колісного трактора, номерний знак 11996ВЕ, що належить СВК «Вівсяницький», під керуванням ОСОБА_3, та транспортного засобу Renault Logan Van, номер знак НОМЕР_4, що належить ПП «Фірма «Бершадь Агроплюс», під керуванням ОСОБА_6, що підтверджується Довідкою № 73858813 про дорожньо-транспортну пригоду, складеною Відділенням ДАЇ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області (а.с. 50-51т.1).

Даною довідкою зафіксовано, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за фактом даного правопорушення, яке призвело до скоєння ДТП складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП. Дані матеріали направлені до Козятинського міськрайонного суду.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль Renault Logan Van, державний реєстраційний номер НОМЕР_4.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.02.2016 у справі № 133/318/16-п закрито провадження в справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі ст.ст. 38, п.7 ч.1 ст. КУпАП (а.с. 52).

06.10.2015 позивач та ОСОБА_6 звернулися до ОСОБА_2 акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування з повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та подали заяву на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 53-56 т.1).

22.11.2015 на замовлення ОСОБА_2 акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 (сертифікат №14344/13 від 14.02.2013) було складено звіт № 15/376 про визначення матеріального збитку завданого власнику автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_4 в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 06.10.2016 , за яким розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_4, в результаті пошкодження при ДТП, станом на 06.10.2015, становить 28080 грн. 89 коп., а вартість відновлювального ремонту складає 45269 грн. 81 коп. (а.с. 57-77 т.1).

Відповідно до рахунку №СФВ-К-48013 від 06.10.2015, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_8 Вінниця", вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Renault Logan Van, реєстраційний номер НОМЕР_4 складала 42085 грн. 02 коп.(а.с. 78 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до страхового акту № 1.003.15.14564/VESKO23249 від 05.11.2015 (а.с. 81-82 т.1) позивач здійснив виплату страхового відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_8 Вінниця" в розмірі 42085 грн. 02 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 205773 від 09.11.2015 із зазначенням призначення платежу: "страхове відшкодування згідно акту №VESKO/23249/2015, ПП Фірма Бершадь Агроплюс, ІПН 13339958 зг.рах. №СФВ-К-48013 від 06.10.15 р. безПДВ"(а.с. 83 т.1).

Позивач направив претензію №14564/УБК від 22.08.2016 до відповідача з проханням відшкодувати збитки, заподіяну в результаті ДТП. (а.с. 23-24 т.1). Докази отримання вказаної претензії відповідачем наявні у матеріалах справи, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 25 т.1).

Втім, відповідач претензію позивача залишив без задоволення, з огляду на що позивач звернувся з даним позовом.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Такими Законами, зокрема, є приписи ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги (суброгації), яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач звернувся до суду з даним позовом в порядку суброгації, а не як визначив позивач - в порядку регресу.

З матеріалів справи та положень ст. 512, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" вбачається, що позивач набув право вимоги до відповідача в порядку суброгації.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 19.07.2011 перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

Законодавцем встановлено, що регрес і суброгація виникають на підставі закону, проте вказані підстави є різними. Так суброгація виникає, зокрема, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", а регрес, зокрема, на підставі ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Між поняттями суброгації та регресу існують відмінності. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку. При суброгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку. При регресі - з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування, тобто зазнав збитків.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

За цією нормою страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

У спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України №6-112цс13 від 25.12.2013.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частинами 1-3 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Внаслідок вказаної ДТП пошкоджено автомобіль марки Renault Logan Van, реєстраційний номер НОМЕР_4, та власнику автомобіля завдано шкоду, визначену звітом № 15/376 про визначення матеріального збитку від 22.11.2015.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було складено страховий акт № 1.003.15.14564/VESKO23249 від 05.11.2015, згідно якого подію визнано страховою та вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 42085 грн. 02 коп..

Кошти в розмірі 42085 грн. 02 коп. були перераховані позивачем згідно платіжного доручення № 205773 від 09.11.2015 на рахунок Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_8 Вінниця", яке здійснювало ремонт пошкодженого транспортного засобу.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 42085 грн. 02 коп. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.02.1016 у справі №133/318/16-п закрито провадження в справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 52 т.1).

При цьому, роз`ясненнями коментаря до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо закриття судами справ на підставі ст. 38 КУпАП встановлено, що притягнення особи до відповідальності із накладенням адміністративного стягнення стає неможливим із перебігом строків, установлених ст. 38 КУпАП. Отже, якщо пройшло два місяці з дня вчинення правопорушення, то справа підлягає закриттю на підставі ч. 1 ст. 38 та п. 7 ст. 247 КУпАП. Крім того, у мотивувальній частині постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення має бути встановлено винність особи у вчиненні діянь, визначених статтями 185 - 852 КУпАП, та строк, що пройшов із часу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак як вбачається з тексту вищезгаданої постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.02.1016 у справі №133/318/16-п, суд не досліджував адміністративний матеріал та не встановлював наявність підстав передбачених ч. 1 п.1 ст. 247 КУпАП, а прийняв постанову про закриття провадження у справі №133/318/16-п на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП а саме: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

А тому, судова колегія, прийшла до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування за завдані збитки в розмірі 42085 грн. 02 коп.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до посвідчення тракториста машиніста серія АК №514647 ОСОБА_3, д.н. 05.01.1978 дозволено категорією А - керувати тракторами колісними класу до 20 кН включно і гусеничні класу до 30кН включно та категорією В керувати тракторами колісними класу більше 20 кН і гусеничні більше 30 кН(а.с. 25 т.2).

Довідкою №22 від 31.07.2017, яка долучена до матеріалів справи, відповідачем підтверджено факт того, що трактор МТЗ-80, державний номер НОМЕР_1 є власністю СВК «Вівсяницький»(а.с. 24 т.2).

Крім того, матеріалами справи встановлено факт перебування громадянина ОСОБА_3 у трудових відносинах з СВК «Вівсяницький», який підтверджено витягом з трудової книжки колгоспника серії УКР №1233866 ОСОБА_3, згідно якого останній 30.06.1994 прийнятий в СВК «Вівсяницький» с.Вівсяники на різні роботи (протокол №6 від 30.06.1994), в подальшому 01.01.2001 переведений на роботу трактористом (наказ №1 від 01.01.2001) у вищезгаданому кооперативі де і працює на момент розгляду справи в апеляційній інстанції (а.с.27-28 т.2).

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду заподіяно нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обовязків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обовязків працівника.

Саме такі висновки щодо застосування положень статті 1172 ЦК України висловлені Верховним Судом України у постановах від 28 січня 2015 у справі № 6-229цс14, 21 вересня 2016 у справі № 6-1376ц16.

Відповідно до матеріалів справи, а саме: копії дорожнього листка трактора №15 МТЗ-80, державний № 119-96, тракторист ОСОБА_3 05.10.2015, керуючи трактором МТЗ-80, реєстраційний номер НОМЕР_7 виконував наступні завдання СВК «Вівсяницький»: вивезення та розкидання селітри, а на відпрацювання даних завдань йому виділено 8 годин робочого часу (а.с. 41 т.2).

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір.

Як вбачається з матеріалів справи, ДТП сталася 05.10.2015 о 18 год. 30 хв., тобто колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 на момент здійснення ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем СВК «Вівсяницький» та здійснював свої трудові обов'язки, керуючи трактором МТЗ-80, реєстраційний номер НОМЕР_7 виконував завдання по вивезенню та розкиданню селітри згідно дорожнього листка трактора №15 (а.с. 41 т.2) .

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав.

Верховний Суд України у постанові від 21.12.2016 у справі №760/25782/14 про відшкодування завданої майнової шкоди, зробив правовий висновок, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, враховуючи вищевстановлені обставини справи, оскільки відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу Renault Logan Van, номер знак НОМЕР_4, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про стягнення з відповідача страхового відшкодування за завдані збитки в розмірі 42085 грн. 02 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача в рахунок страхового відшкодування за завдані збитки 500 грн.00 коп. за надання послуг з евакуації пошкодженого автомобіля, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржуване рішення господарського суду Вінницької області у справі № 902/198/17 прийнято 10.05.2017.(а.с. 180-184 т.1). Відповідно до протоколу судового засідання від 10.05.2017 по справі №902/198/17 час початку судового засідання 09:30 год. під час якого суд перейшов до розгляду справи по суті, а час закінчення судового засідання становить 09:45 год(а.с.179 т.1).

11.05.2017 на адресу господарського суду Вінницької області від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог №14564/УБК від 03.05.2017 (вх. № 06-52/4511/17 10:19 11.05.2015) в якій позивач просить суд збільшити позовні вимоги на 500 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 42585 грн. 02 коп.(а.с. 186-200 т .1).

Даний факт свідчить про те, що дана заява про збільшення розміру позовних вимог надійшла до суду першої інстанції після дати прийняття рішення суду по даній справі, а отже не була предметом розгляду в суді першої інстанції.

В силу ст. 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. А тому, вищевказана заява про збільшення позовних вимог в частині розміру стягнення страхового відшкодування за завдані збитки в сумі 500,00 грн. судом апеляційної інстанції не розглядається.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В зв'язку з зазначеним вище, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 10.05.2017 у справі № 902/198/17 прийняте із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення, яким позов ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" слід задоволити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103,104,105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Вінницької області від 10.05.17 р. у справі № 902/198/17 скасувати та прийняти нове:

"Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вівсяницький" (22164, Вінницька обл., Козятинський район, с. Вівсяники, вул. Фрунзе, буд.10, ) на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"(04070, м.Київ, вул. Іллінська, 8, р/р 0300, а АТ "УкрСиббанк", , МФО 351005) - страхове відшкодування за завданні збитки в розмірі 42085 грн. 02 коп.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вівсяницький" (22164, Вінницька обл., Козятинський район, с. Вівсяники, вул. Фрунзе, буд.10, ) на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"(04070, м.Київ, вул. Іллінська, 8, р/р 0300, а АТ "УкрСиббанк", , МФО 351005) - 1600,00 грн. за подачу позовної заяви до суду першої інстанції.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вівсяницький" (22164, Вінницька обл., Козятинський район, с. Вівсяники, вул. Фрунзе, буд.10, ) на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"(04070, м.Київ, вул. Іллінська, 8, р/р 0300, а АТ "УкрСиббанк", , МФО 351005) - 1760,00 грн. за подачу апеляційної скарги."

На виконання зазначеної постанови господарському суду Вінницької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.