ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.08.2017 р. Справа№ 5015/3077/12

За заявою: Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго", м. Львів,

про: визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 386 561,39 грн пені, 608 498,13 грн штрафу, 102 541,53 грн інфляційних збитків, 74 732,48 грн 3% річних.

у справі №5015/3077/12

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго", м. Львів,

про: стягнення заборгованості в розмірі 1 173 160,47 грн.

Суддя М. Синчук

при секретарі Х. Карась

За участю представників:

від заявника (відповідача): ОСОБА_1 довіреність від 20.09.2016 р.

від стягувача (позивача): не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області подано заяву Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про визнання наказу господарського суду Львівської області від 15.10.2012 р. у справі №5015/3077/12 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 386 561,39 грн пені, 608 498,13 грн штрафу, 102 541,53 грн інфляційних збитків, 74 732,48 грн 3% річних.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.08.2017 р. заяву прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 30.08.2017р.

В судове засідання 30.08.2017р. представник позивача (стягувача) не зявився.

В судове засідання 30.08.2017р. представник заявника зявився, через канцелярію суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа ПАТ НАК «Нафтогаз України» від 15.08.2017 р., яким стягувачем погоджено проведення списання заборгованості по договору 14/2504/11 від 30.09.2017 р., що є предметом позову у справі №5015/3077/12.

Відповідно до ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.09.2012р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково, стягнуто з Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" 386 561,39 грн. пені, 102 541,53 грн. інфляційних втрат, 74 732,48 грн. 3% річних, 608 498,13 грн. штрафу, 23 446,67 грн. витрат по сплаті судового збору та розстрочено виконання рішення рівними частинами щомісячно строком на 3 місяці, а саме по 398 593,40 грн.

15.10.2016р. господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання рішення суду від 19.09.2012р.

На виконання наказу господарського суду Львівської області Відділом примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівської області було відкрите виконавче провадження № 35191788.

17.08.2017р. представником заявника (відповідача) подано заяву до господарського суду Львівської області, відповідно до якої останній просить визнати наказ господарського суду Львівської області від 15.10.2012р. №5015/3077/12 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 386 561,39 грн. пені, 102 541,53 грн. інфляційних втрат, 74 732,48 грн. 3% річних, 608 498,13 грн. штрафу.

В обґрунтування поданої заяви відповідач покликається на те, що 30 листопада 2016 року набрав чинності Закон України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого, водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Так, згідно з частиною 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із повним виконанням ЛМКП "Львівтеплоенерго" своїх зобов'язань стосовно сплати основної суми заборгованості по вказаному договору до набрання чинності вищенаведеним законом, нараховані відповідачем та присудженні до стягнення судом штрафні санкції підлягають списанню.

З огляду на вищенаведене, відповідач звернувся до господарського суду з вимогою про визнання таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 386 561,39 грн. пені, 102 541,53 грн. інфляційних втрат, 74 732,48 грн. 3% річних, 608 498,13 грн. штрафу наказу господарського суду Львівської області від 15.10.2012 р. у справі №5015/3077/12.

Представник заявника зявився, через канцелярію суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа ПАТ НАК «Нафтогаз України» від 15.08.2017 р., яким стягувачем погоджено проведення списання заборгованості по договору 14/2504/11 від 30.09.2017 р., на суму 1 172 333,53 грн, що є предметом позову у справі №5015/3077/12.

Розглянувши доводи поданої заяви, заслухавши пояснення представника заявника, суд дійшов висновку, що заява відповідача підлягає задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Частино 4 ст. 117 ГПК передбачено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Як встановлено судом, 30.11.2016р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016р. №1730-VIII, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вимоги Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" у відповідача з 30.11.2016р. виникло право на списання заборгованості зі сплати пені, інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних, на стягнення яких видано наказ від 15.10.2012р., проте встановлена певна процедури, яка має засвідчуватись певними документами.

Зокрема, виходячи із положень ст.ст. 1,2 Закону, процедура списання заборгованості є складовою частиною загальної процедури врегулювання заборгованості боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 3 цього Закону, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Для включення до реєстру підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальні і теплогенеруючі організації подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, заяву, до якої додаються документи, які передбачені цією статтею.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів від 21.02.2017р. № 93 "Про Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром" передбачено, що рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається Мінрегіону або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви та розміщується на офіційному веб-сайті цього органу.

Департамент економіки систем життєзабезпечення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства листом від 16.06.2017 р. №8/10-1094-17 повідомив, що Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" внесено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником надано суду копію листа ПАТ НАК "Нафтогаз України" від 15.08.2017 р., яким стягувачем погоджено проведення списання заборгованості по договору 14/2504/11 від 30.09.2017 р., на суму 1 172 333,53 грн, що є предметом позову у справі №5015/3077/12, в порядку визначеному Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

В пп. 3.1, пп. 3.3 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із змінами і доповненнями) розяснено, що частина 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, які слід розглядати за правилами Господарського процесуального кодексу України у межах вже розглянутої справи, у разі:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Слід зауважити, що норма ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України визначає можливість припинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, лише внаслідок наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто, обставини, на підставі яких господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню, мають бути безспірними та безпосередньо засвідчувати факт припинення зобов'язань боржника.

Беручи до уваги вищенаведені норми судом встановлено, що боржником було представлено обґрунтовані доказів на підтвердження поданої заяви. Таким чином, вимоги заявника про визнання наказу господарського суду Львівської області від 15.10.2012 р. у справі №5015/3077/12 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 386 561,39 грн пені, 608 498,13 грн штрафу, 102 541,53 грн інфляційних збитків, 74 732,48 грн 3% річних, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 33, ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, - суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" задоволити.

2. Визнати наказ господарського суду Львівської області від 15.10.2012 р. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 386 561,39 грн. пені, 102 541,53 грн. інфляційних втрат, 74 732,48 грн. 3% річних, 608 498,13 грн. штрафу за неналежне виконання зобовязання з оплати спожитого природного газу за договором № 14/2504/11 від 30.11.2011 року.

Суддя Синчук М.М.