ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"21" серпня 2017 р. Справа № 926/2138/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рапід-Інвест"

до Чернівецької міської ради

про визнання права власності на самочинно реконструйовані обєкти нерухомості

Суддя О.Г. Проскурняк

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 31 травня 2017 року

від відповідачів не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рапід-Інвест" звернулось з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на самочинно реконструйовані обєкти нерухомості.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 26 червня 2017 року порушено провадження у справі № 926/2138/17 та призначено до розгляду в засіданні на 03 липня 2017 року. Ухвалою суду від 03 липня 2017 року розгляд справи відкладено на 31 липня 2017 року, у звязку з неявкою відповідача. В судовому засіданні 07 серпня 2017 року оголошено перерву в розгляді справи до 16 серпня 2017 року. Ухвалою суду від 16 серпня 2017 року, за клопотання позивача, розгляд справи відкладено на 21 серпня 2017 року. Одночасно, зобовязано позивача надати суду докази права власності на нерухоме майно, збудованого у 1975, 1995, 2006 роках, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Ясська, 17; беззаперечні докази, що майно, яке є предметом спору відноситься до нерухомого майна.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що між ТОВ «Рапід-Інвест» та Чернівецької міської радою в особі департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин було укладено договір оренди землі площею 0,1294 га, що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Ясська, №19, на строк до 01.04.2009 року (вказаний договір був неодноразово пролонгований). Далі позивач зазначає, що на вказаній земельній ділянці були розміщені обєкти нерухомості. В подальшому ТОВ «Рапід-Інвест» було здійснено реконструкцію вищевказаних обєктів нерухомості, технічну відповідність встановленим будівельно-технічним, санітарним та пожежним нормам якої засвідчує необхідна документація.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Крім цього, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватись за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Крім цього, позивач просить визнати право власності на навіс, ларьки та прилавки, які в розумінні статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» не є обєктами нерухомості, а являються тимчасовими спорудами (малими архітектурними формами).

Відповідач 21 серпня 2017 року в судове засідання не зявився. При цьому звернувся до суду із письмовим клопотанням про розгляд справи без участі його представника з урахуванням поданого ним раніше письмового відзиву на позов.

21 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з письмовою заявою про залишення позову без розгляду.

Так, представник позивача, обґрунтовуючи свою заяву, вказав на неможливість надати витребувані судом докази в межах строку розгляду спору, передбаченого статтею 69 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом пятим частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд залишає позов без розгляду якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Оскільки витребувані від позивача докази та матеріали необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, суд вважає, що є всі правові підстави для залишення позову без розгляду.

Крім того, в своїй заяві позивач просить повернути сплачений судовий збір у розмірі 8848,35 грн.

Частиною другою статті 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішенні питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору, а також про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 ГПК України.

У пункті 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви в частині повернення сплаченого судового збору.

Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 81, частиною 2 статті 81, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

Суддя ОСОБА_2