ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24 липня 2017 рокуСправа № 921/1187/13-г/10
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В., розглянувши заяву №06-2/1028 від 10.07.2017 року ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" про відновлення пропущеного строку для подання скарги №06-2/962 на дії органу Державної виконавчої служби у справі:

за позовом Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства "Міськшляхрембуд", м. Тернопіль, вул. Монастирського, 8;

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" філія "Кременецька ДЕД", с. Іква Кременецького району Тернопільської області.

про: стягнення боргу в сумі 83 171,12 грн.

за участі представників сторін:

скаржника: ОСОБА_2, довіреність №06-04/409 від 14.03.2017 р.

органу ДВС: ОСОБА_3, посвідчення №1379.

Суть справи:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.01.2014р. у справі №921/1187/13-г/10 позовні вимоги Тернопільського міського шляхового ремонтно-будівельного підприємства "Міськшляхрембуд" задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор", філія "Кременецька ДЕД 83 171,12 грн. боргу; 1 720,50 грн. в повернення сплаченого судового збору.

07.02.2014 р. Господарським судом Тернопільської області видано відповідний наказ.

10.07.2017р. Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" звернулось до господарського суду із скаргою №06-2/962 від 22.06.2017 на дії органу ДВС, в якій просить визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору і постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій неправомірними; скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 14.03.2017р. ВП 42706836 і постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14.03.2017р. ВП 42706836 по примусовому виконанні наказу господарського суду Тернопільської області №921/1187/13-г/10 від 07.02.2014р.; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2017р. №54111193 по примусовому виконанні постанови №42706836 від 14.03.2017р., постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2017р. ВП №54111332 по примусовому виконанні постанови №42706836 від 14.03.2017р.

Разом з тим, скаржником подано заяву №06-2/1028 від 10.07.2017 року про відновлення пропущеного строку для подання скарги.

Ухвалою суду призначено на 24.07.2017 р. судове засідання для вирішення питання про прийняття вказаної скарги до розгляду.

У судовому засіданні представником дочірнього підприємства наведені мотиви, які, на його думку, слугують підставою для поновлення строку на оскарження.

Посадова особа органу ДВС щодо поновлення строку для подання скарги заперечує, зокрема, посилається на відсутність поважних причин для вчинення таких дій судом.

Стягувач участі повноважного представника у судовому засіданні не забезпечив. Разом з тим, від останнього надійшла заява №299/17 від 21.07.2017 р. про проведення судового розгляду за його відсутності.

Учасникам спору у процесі розгляду скарги належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,22,81-1 ГПК України, роз'яснено.

За відсутності відповідного клопотання, в порядку ст.81-1 ГПК України, технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Розглянувши подану заяву про відновлення пропущеного строку для подання скарги, заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши норми чинного законодавства, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України, ч.5 ст.74 Закону України Про виконавче провадження, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана боржником протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним, і відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений, за наявності поважних причин його пропуску, наявність якої обґрунтовується заявником.

Боржник як на обставину, що слугувала підставою для його звернення із скаргою посилається на те, що про оспорювані постанови державного виконавця Дочірнє підприємство дізналося лише 13 червня 2017 року, отримавши в цей день Постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2017 №54111193.

Як зазначається у скарзі, лише із суми виконавчого збору в розмірі 8489,16 грн. скаржнику стало зрозуміло що зазначені постанови стосуються наказу Господарського суду Тернопільської області №921/1187/13-г/10 від 07.02.2014р., оскільки до 13 червня 2017 року на адресу ДП "Тернопільський облавтодор" постанови від 14.03.2017 року не надходили.

14.03.2017 року була винесена постанова про стягнення з ДП "Тернопільський облавтодор" виконавчого збору по примусовому виконанні наказу №921/1187/13-г/10 від 07.02.2014р. на суму 8489, 16 грн. та відповідно постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 14.03.2017р. по примусовому виконанні наказу №921/1187/13-г/10 від 07.02.2014р. на суму 200, 00грн.

Однак, як вказує скаржник, всупереч нормам ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" до 13.06.2017р. на адресу ДП "Тернопільський облавтодор" не надходила постанова про стягнення виконавчого збору по примусовому виконанні наказу та відповідно - постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

26.06.2017р. Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" вже зверталось до Господарського суду Тернопільської області із скаргою №06-2/962 від 22.06.2017 на дії органу Державної виконавчої служби, однак ухвалою від 27.06.2017р. скаргу разом із долученими до неї матеріалами повернуто скаржнику без розгляду, з огляду на недотримання останнім вимог п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України.

З точки зору законодавства, зокрема статті 53 ГПК України, відновлення та продовження процесуального строку можливе за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Тотожне, зазначено Вищим господарським судом України у п. 9.7. постанови Пленуму "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012р.

Згідно наданих Вищим господарським судом України роз'яснень, що викладені у п. 8 Інформаційного листа від 06.08.2008р. № 01-8/471 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)", у застосуванні ч. 1 ст. 53 ГПК України господарський суд повинен у кожному випадку з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Тобто, клопотання про відновлення строку має бути підтверджене належними доказами у справі відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України та оцінюватись відповідно до норм ст. 43 цього ж кодексу.

На переконання суду, поважними, можуть визнаватись лише обєктивно непереборні, незалежні від волевиявлення заявника обставини, повязані з істотними перешкодами та труднощами для вчинення процесуальних дій.

Однак, наведені підприємством доводи, в розумінні Господарського процесуального кодексу, не можуть розцінюватись судом як належний та допустимий доказ поважності причин пропуску встановленого частиною 1 статті 1212 ГПК України 10-тиденного строку.

Так, саме Дочірнє підприємство, у своїй скарзі здійснивши відповідні арифметичні підрахунки зазначає, що 22 червня 2017 року є останнім днем , до 24-ї години якого могла бути подана скарга на дії ДВС.

Натомість, сама скарга на дії органу ДВС №06-2/962 хоч і датована 22.06.2017 року, але подана ДП "Тернопільський облавтодор" до канцелярії Господарського суду Тернопільської області нарочно лише 10 липня 2017 року (зареєстрована цього ж числа за №13710), тобто з пропуском встановленого терміну на 18 днів.

При цьому суд враховує, що подібна за змістом скарга вже подавалась боржником до суду (вхідний номер 13157 від 26.06.2017). Однак, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.06.2017р., що набрала законної сили та є чинною, дана скарга разом із долученими до неї матеріалами була повернута ОСОБА_1 підприємству без розгляду, з посиланням на недотримання останнім вимог п.3 ч.1 ст.63 ГПК України.

Водночас суд зазначає, що звернення із порушенням встановленого законом порядку судового оскарження рішень чи дій органу ДВС ( ухвала від 27.06.2017 року), не перериває, не відновлює та не зупиняє встановленого чинним законодавством процесуального строку.

Лише норми ст. 121 ЦПК та 108 КАСУ містять випадки, за наявності яких, після усунення недоліків, скарга вважається поданою у день первинного її подання. В той же час, процесуальне законодавство у сфері господарського судочинства подібних положень не містить.

Як наслідок, первинне оскарження підприємством дій органу ДВС з порушенням встановленого ГПК України порядку, на переконання суду, не може вважатись поважною причиною для відновлення процесуального строку.

Жодних інших обставин, які б об'єктивно були непереборними, не залежали від волевиявлення відповідача та були пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для встановлення поважності причин пропуску строку, скаржник суду не навів, як і не надав доказів на їх існування.

Підсумовуючи наведене суд констатує, що підстави для відновлення пропущеного процесуального строку на оскарження відсутні, а відтак слід відмовити у задоволенні заяви боржника з даного приводу.

Згідно з п. 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року, з наступними змінами та доповненнями, скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду. Відповідно до ст. 53 ГПК у разі відмови у відновленні пропущеного строку виноситься ухвала.

З огляду на викладене, скаргу суд залишає без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви №06-2/1028 від 10.07.2017 року ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" про відновлення пропущеного строку для подання скарги №06-2/962 на дії органу Державної виконавчої служби відмовити.

2. Скаргу ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" №06-2/962 від 22.06.2017 на дії органу Державної виконавчої служби - залишити без розгляду.

3. Ухвалу направити сторонам у справі та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль.

Суддя О.В. Руденко