ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р. Справа № 925/879/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест" про стягнення 13 041,15 грн. (ціну позову визначено судом)

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 13 041,15 грн. з них: 7 193,10 грн. основного боргу та 5 848,05 грн. пені на підставі договору № 518/14 про участь у витратах по утриманню будинку від 01 грудня 2014 року, укладеного між сторонами.

05.09.2017 від позивача надійшла заява № 2891 від 04.09.2017 про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача лише 3 870,70 грн. основного боргу та 4 760,96 грн. пені з тих же підстав.

Дану заяву суд прийняв до розгляду, оскільки вона подана в порядку ст. 22 ГПК України, у відповідності до якої позивач вправі до прийняття рішення у справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач вказав на неотримання від позивача рахунків та актів виконаних робіт за період з лютого по червень 2017 року, за який позивач просить стягнути борг за позовними вимогами; фактичне некористування послугами позивача, оскільки приміщення у будинку виставлено на продаж, а також вважає, що нарахована позивачем пеня в розмірі 1% за прострочення розрахунків повинна бути зменшена до розміру подвійної облікової ставки НБУ, як передбачено ЗУ "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань".

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін і дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2014 між Комунальним підприємством "Придніпровська служба утримання будинків" (далі - Виконавець, позивач по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Продінвест" власник (орендар), нежитлового приміщення ( далі - Замовник, відповідач по справі) було укладено договір № 518/14 про участь у витратах на утримання будинку (а.с. 19), у відповідності до якого Замовник на підставі договору купівлі - продажу нежилих приміщень № 2017 від 12.03.2004 займає нежитлове приміщення загальною площею 621,8 кв.м. в житловому будинку № 11 по вул. Пастерівська в м. Черкаси, сплачує експлуатаційні витрати по утриманню будинку пропорційно займаній площі (п. 1 договору), а Виконавець виконує роботи по утриманню будинку, передбачені переліком, затвердженим відповідним рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради, згідно режиму роботи підприємства ( п. 1.2. договору).

За своїм правовим змістом даний договір є договором про надання послуг, який відповідає ст. 901 ЦК України про те, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір розповсюджує свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 01.12.2014 року та діють до 30.11.2015 року (п. 4.1.).

За змістом п. 4.5. договору, він вважається пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору.

Доказів про визнання вказаного договору недійсним чи про його розірвання, сторони у справу не надали.

Щомісячна вартість витрат по договору визначена згідно рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.03.2011 № 423 і на день укладення договору з урахуванням ПДВ в місяць і складає 1,245 грн. за 1 кв.м. загальної площі та загальною вартістю 774,14 грн. ( п. 2.1. договору).

Термін оплати - до 15-го числа наступного за звітним місяця ( п. 2.4. договору).

За твердженням позивача, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги в період з лютого 2017 по 30.06.2017 становить 3 870,70 грн. (774,14 х 5 місяців).

За умовами п. 2.1. договору відповідачу надаються послуги з обслуговування димовентиляційних каналів; поточного ремонту конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на прибудинковій території; технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації.

Згідно п. 2.3. договору кошти відповідач сплачує на розрахунковий рахунок позивача згідно наданого рахунку або ж шляхом внесення готівкових коштів у касу підприємства.

Суд відхиляє заперечення відповідача про неотримання від позивача рахунків на оплату послуг по договору та актів виконаних робіт за період, за який стягується основний борг за позовом (лютий-червень 2017 року). Дані обставини не є підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплати послуг по договору. При цьому суд виходить з наступного:

Пунктом 2.1. договору між сторонами визначено розмір щомісячної плати відповідачу за виконувані позивачем роботи - 774,14 грн.; номер поточного рахунку позивача для перерахування грошових коштів вказано у реквізитах сторін розділу 7 договору. Тому саме по собі щомісячне виставлення рахунку позивачем відповідачу для проведення розрахунків за виконані роботи не має для відповідача ніякого інформативного та істотного значення.

За змістом ст. 613 ЦК України не направлення позивачем відповідачу рахунку до оплати не є підставою вважати кредитора таким, що прострочив, оскільки ця обставина настає лише за умови, якщо через не вчинення кредитором певних дій боржник не міг виконати свого обов'язку.

Частина 2 цієї статті визначає, що якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Таких обставин у взаємовідносинах сторін немає.

Щомісячне надання позивачем відповідачу актів виконаних робіт по договору від 01.12.2014 його умовами не передбачено. Тому надання таких актів у попередні періоди взаємовідносин сторін було добровільним волевиявленням позивача і не є підставою для відповідача у наступні періоди відмовлятися від оплати послуг по договору, якщо такі акти позивач перестав надавати.

Сторонами не надано у справу доказів, що з приводу якості наданих послуг у період лютого-червня 2017 року між ними існує спір. Відповідач також не надав доказів, що він скаржився позивачу на неякісний стан димовентиляційних каналів, конструктивних елементів зовнішнього благоустрою на прибудинковій території, систем тепло-водопостачання і водовідведення, які обслуговуються по договору.

Також відповідача не звільняє від виконання умов договору між сторонами факт виставлення ним свого приміщення на продаж і припинення користування ним, оскільки предмет договору стосується відшкодування відповідачем експлуатаційних витрат по утриманню будинку пропорційно займаній відповідачем площі приміщення і за умовами договору не залежить від факту реального користування відповідачем своїм приміщенням.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем становить 3 870,70 грн. за період лютого-червня 2017 року включно.

Строк виконання даного зобов'язання вже є таким, що настав, доказів проведення розрахунку за позовними вимогами у справі немає, основний борг розраховано за узгодженим у п. 2.1. договору тарифом, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 3 870,70 грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 4 760,96 грн. пені за прострочення розрахунків по договору в період з 28.02.2017 по 30.06.2017.

Дана вимога підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п. 5.2 договору, сторони визначили, що за несвоєчасну сплату послуг Замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Дана умова договору відповідає положенням ЗУ "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20.05.1999 року, яким встановлено відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій.

Статтею 1 Закону передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності:

- сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території;

- за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Обов'язковою умовою договорів про надання комунальних послуг та утримання прибудинкових територій є забезпечення виконання зобов'язань відповідно до чинного законодавства України.

У відповідності до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Доводи відповідача про те, що передбачений п. 5.2. розмір пені (1% від суми простроченого платежу) слід обмежити розміром подвійної облікової ставки НБУ, як того вимагає ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" суд відхиляє. В даному випадку ЗУ "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20.05.1999 є спеціальним законом, що встановлює розмір відповідальності за порушення умов договору саме у відносинах сторін при простроченні внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій.

Судом перевірено нарахування пені в сумі 4760,96 грн. за період з 28.02.2017 по 30.06.2017 (1% від 3870,70 грн.) встановив правильність її нарахування, та задовольняє позов в цій частині.

Доказів проведення відповідачем повного розрахунку по пені у справі немає.

Правомірність позовних вимог позивачем доведена зібраними у справі доказами, вимоги позивача відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, розрахунки позовних вимог є обґрунтованими, борг не сплачено, а тому позов підлягає до повного задоволення і з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути заборгованість в сумі 3 870,70 грн. основного боргу та 4760,96 грн. пені на підставі договору № 518/14 про участь у витратах по утриманню будинку від 01.12.2014.

На підставі ст. 49 ГПК України, враховуючи вину відповідача у виникненні спору, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1600,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору повністю.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест" (ідентифікаційний код 25205884, м. Черкаси, проїзд Залізничний, 18) на користь Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" (ідентифікаційний код 36701792, м. Черкаси, вул. Надпільна, 330/5) -- 3 870,70 грн. основного боргу, 4 760,96 грн. пені на підставі договору № 518/14 про участь у витратах по утриманню будинку від 01.12.2014 та 1600,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 06 вересня 2017 року.

Суддя Н.М. Спаських