ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16.08.2017р. Справа № 20/307

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Асмановій Е.Е. розглянувши матеріали за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргеотехнологія», Донецька область, м. Маріуполь №10/07/ю від 10.07.2017р. по справі №20/307

про: відновлення втраченої справи №20/422 та видачу дублікату наказу господарського суду Донецької області від 08.07.2011р.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеотехнологія», м. Донецьк

до відповідача: Державного підприємства «Селидіввугілля», м.Селидове

про: стягнення заборгованості у розмірі 9357776,09 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №15 від 10.08.2017р.;

від відповідача: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.01.2011р. по справі №20/307 (суддя Донець О.Є.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеотехнологія», м. Донецьк, до Державного підприємства «Селидіввугілля», м.Селидове про стягнення 9357776,09 грн., з яких 6365463,39 грн. сума збитків, що є грошовою компенсацією вартості переданого у позику майна, 2491076,15 грн. сума неустойки, 440773,47 грн. сума винагороди за позику майна, 15246,41 грн. сума 3% річних, 45216,67 грн. сума інфляції за договором майнової позики № 1-з від 14.07.2008р.

Проте, у звязку з проведенням антитерористичної операції матеріали справи №20/307 були втрачені.

01.08.2017р. через канцелярію господарського суду Донецької області надійшла заява №10/07/ю від 10.07.2017р. про відновлення втраченої справи №20/307 та видачу дублікату наказу господарського суду Донецької області від 08.07.2011р.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/916 від 01.08.2017р. у звязку з відрахуванням зі штату судді Донця О.Є., справу №20/307 передано на розгляд судді Бойко І.А.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав заяву у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. 16.08.2017р. на електронну адресу суду надіслав додаткові документи.

Відповідно до приписів п.2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. №2 «Про внесення змін і доповнень до деяких постанов пленуму Вищого господарського суду України», постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» доповнено новим пунктом 7 такого змісту:

« 7. У разі втрати з будь-яких причин матеріалів справи (наприклад, при пересиланні їх поштою) господарському суду слід виходити з такого.

7.1. ГПК не містить положень щодо відновлення втраченої справи. Однак це не може бути підставою для відмови в прийнятті чи залишенні без розгляду заяви, клопотання чи іншого передбаченого ГПК звернення учасника судового процесу до господарського суду.

7.2. Втрачена (у тому числі частково, - наприклад, окремі томи) справа може бути відновлена за заявою особи (осіб), що була учасником відповідного судового процесу і звернулася до того місцевого господарського суду, який розглянув справу по суті або припинив провадження в ній чи залишив позов без розгляду, а також зазначеним господарським судом з своєї ініціативи.

Заява про відновлення втраченої справи про банкрутство або окремих її матеріалів подається до господарського суду, який припинив провадження у справі або у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, незалежно від судової процедури, яка застосовується до боржника.

Відновлення втраченої справи здійснюється місцевим господарським судом, незалежно від того, на якій стадії розгляду (в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій) вона перебувала. Якщо необхідно здійснити апеляційний або касаційний розгляд справи, її матеріали після такого відновлення передаються місцевим господарським судом відповідно до суду апеляційної або касаційної інстанцій».

Згідно п.4. ч.1. ст. 65 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено. За видачу стягувачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Як було зазначено вище, на підтвердження того, що наказ є втраченим Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргеотехнологія» посилається на довідку №2994 від 09.06.2017р. в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, згідно якої у звязку з проведенням на території м.Донецька активної фази антитерористичної операції та неможливістю проведення подальших виконавчих дій, на виконання приписів п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та направлено на адресу стягувача. Оскільки вказані документи Товариством з обмеженою відповідальністю «Укргеотехнологія» отримані не були, відділ вважає втраченим наказ господарського суду Донецької області №20/307 від 08.07.2011р. при поштовому переказі. При цьому, зазначено, що відсутня можливість надати більш детальну інформацію, копії процесуальних документів та докази надсилання вищевказаного виконавчого документа, оскільки всі архівні виконавчі провадження та журнали вихідної кореспонденції залишені на тимчасово окупованій території у м.Донецьку.

Згідно Наказу Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 27.11.2014р. №870, відповідно до Рішення Ради національної безпеки та оборони України від 04.11.2014р. «Про невідкладені заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій і Луганській областях», введеного в дію Указом Президента України від 14.11.2014р. №875/2014 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085, враховуючи окреме доручення Заступника Міністра інфраструктури України-керівника апарату від 26.11.2014р. №1189/12/11-14, у населених пунктах, визначених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085, припинено діяльність безбалансових виробничих підрозділів Донецької дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 01.12.2014р.

Відповідно до Розпоряджень Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р та від 7 листопада 2014 р. № 1085-р м. Горлівка віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення та переліку на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «ОСОБА_2 проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Виходячи із змісту ст. 120 Господарського процесуального кодексу України остання не містить вимог до форми та змісту довідки про втрату наказу, не зобов'язує стягувача або державного виконавця наводити причини втрати наказу. Підставою для видачі наказу є подана заява з документами, які підтверджують факт втрати наказу.

Таким чином, враховуючи, що факт втрати наказу №20/307 від 08.07.2011р. при поштовому переказі підтверджено зокрема Довідкою №2994 від 09.06.2017р. в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, та враховуючи, що з 01.12.2014р. припинено діяльність безбалансових виробничих підрозділів Донецької дирекції УДППЗ «Укрпошта» та пересилання поштових відправлень з/в м.Донецька, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеотехнологія» про видачу дубліката наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що наданих матеріалів достатньо для часткового відновлення втраченої справи №20/307 за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа», м. Донецьк про стягнення 12542506,75 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.4. ч.1. ст. 65, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, п.3.2., п.7.2. постанови пленуму ВГСУ №2 від 24.11.2014р., господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відновити частково втрачену справу №20/422 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеотехнологія», м. Донецьк, до Державного підприємства «Селидіввугілля», м.Селидове про стягнення 9357776,09 грн., з яких 6365463,39 грн. сума збитків, що є грошовою компенсацією вартості переданого у позику майна, 2491076,15 грн. сума неустойки, 440773,47 грн. сума винагороди за позику майна, 15246,41 грн. сума 3% річних, 45216,67 грн. сума інфляції за договором майнової позики № 1-з від 14.07.2008р.

2. Видати дублікат наказу про виконання постанови Вищого господарського суду України №20/307 від 08.07.2011р. про стягнення з Державного підприємства «Селидіввугілля» (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. К.Маркса, 41; п/р 0817 в філії «ПІБ» м.Селидове, МФО 334312, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеотехнологія» (83059, м. Донецьк, пр. Ілліча, 111; п/р 084421 в Іллічівському від. Донбаської філії ПАТ «Кредит промбанк», МФО 335593, ) 6 365 463,39 грн.- суму компенсації вартості переданого у позику майна, 427 814,01 грн. суму неустойки, 160 400,99 грн. суму винагороди, 5 383,45 грн. суму 3%річних, 15 791,91 грн. суму інфляції, 19 006,52 грн.- суму держмита, 175,90 грн. суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя І.А. Бойко