РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2017Справа №910/9719/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Миронівський хлібопродукт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІАЛ-БУД"

про зобов'язання передати виконавчу документацію та стягнення 110 611,54 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Пастухов В.О. - за довіреністю №157/д від 01.08.2017 року;

від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Миронівський хлібопродукт" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІАЛ-БУД" про зобов'язання передати виконавчу документацію та стягнення 110 611,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору підряду №23/10/15-61 від 23.10.2015 року в частині передачі позивачу виконавчої документації (паспорти, сертифікати відповідності на використані матеріали, журнал виконання робіт, спеціальні журнали, акти на приховані роботи, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, протоколи випробувань та інші документи згідно державних та відомчих будівельних норм і правил) по закінченню робіт.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, та:

1) Зобов'язати Відповідача виконати зобов'язання за договором підряд №23/10/15-61 від 23.10.2016р. та передати Позивачу виконавчу документацію (паспорти, сертифікати відповідності на використані матеріали, журнал виконання робіт, спеціальні журнали, акти на приховані роботи, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, протоколи випробувань та інші документи згідно державних та відомчих будівельних норм і правил);

2) Стягнути із Відповідача на користь Позивача збитки в розмірі 102 929,97 грн., а також штраф у розмірі 7 681,57 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 19.07.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 року відкладено розгляд справи на 02.08.2017 року.

В судове засідання 02.08.2017 року представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 16.06.2017 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 02.08.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 02.08.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Миронівський хлібопродукт» (далі по тексту - позивач, замовник, ПАТ «Миронівський хлібопродукт») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІАЛ-БУД» (далі по тексту - відповідач, підрядник, ТОВ «ІМПЕРІАЛ-БУД») укладено Договір підряду №23/10/15-61 (далі по тексту - Договір), за умовою якого (п. 1.1. Договору) замовник доручає, а підрядник зобов'язується у межах договірної ціни на свій ризик, в установлений Договором строк, відповідно до проектної документації виконати роботи з влаштування підлог головного виробничого корпусу блоків №2.2 та 4.2 2-ї черги будівництва на об'єкті Замовника «Комплекс по переробці курчат-бройлерів» в м. Ладижин, Вінницької області, по вул. Хлібозаводська, 14.

Підрядник взяв на себе зобов'язання виконати усі роботи, що є предметом договору, якісно та відповідно до вимог діючого законодавства, державних будівельних норм, умов Договору та додатків до нього (п.3.5., 4.2.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Підрядник приступає до виконання робіт з моменту отримання від Замовника проектної документації по акту приймання передачі та авансового платежу, а також зобов'язується виконати роботи у строки передбачені Графіком виконання робіт.

Строки виконання робіт погоджено сторонами в Графіку виконання робіт (додаток №2 до Договору) (п.1.7. Договору) та встановлено строк 60 календарних днів з дати підписання Акту передачі проекту та здійснення авансового платежу.

23.10.2015 року Позивач передав Відповідачу проектну документацію, що підтверджується Актом приймання-передачі проектної документації №1 (додаток №5 до Договору. Том 1 аркуш паперу 43).

12.05.2016 року згідно акту приймання-передачі проектної документації №12/05/16 позивачем передано відповідачу проектну документацію із змінами (Том. 1, аркуш паперу 69). Згідно графіку виконання робіт Додаток №2 до Договору строк виконання робіт по влаштуванню систем обігріву ґрунту становить 17 календарних днів.

3.11.2015 року Позивач провів оплату авансу в користь Відповідача в розмірі 20% від ціни робіт, передбаченої у п. 2.1. Договору в розмірі 864 588,40 грн. в т.ч. ПДВ, що підтверджується копією платіжного доручення №232401001 від 03.11.2015 року.

З врахуванням вищевикладеного кінцевий строк виконання робіт по Договору становить 28.05.2016 року.

29.08.2016 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №2 до Договору, у відповідності до якої сторонами у зв'язку із необхідністю виконання додаткових робіт, домовились про виконання підрядником додаткових робіт на суму 19 789,70 грн.

Строк виконання робіт за вищевказаною додатковою угодою №2 складає 5 календарних днів із моменту її підписання, тобто - 3.09.2016 року.

Згідно п. 4.2.2. Договору по закінченню робіт Підрядник повинен передати Замовнику виконавчу документацію (паспорти, сертифікати відповідності на використані матеріали, журнал виконання робіт, спеціальні журнали, акти на приховані роботи, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, протоколи випробувань та інші документи згідно державних та відомчих будівельних норм і правил).

Станом на момент розгляду справи роботи Відповідачем фактично виконані, проте результат робіт не переданий Позивачу, а саме Відповідачем не передано Позивачу згідно п.4.2.2. Договору виконавчу документацію (паспорти, сертифікати відповідності на використані матеріали, журнал виконання робіт, спеціальні журнали, акти на приховані роботи, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, протоколи випробувань та інші документи згідно державних та відомчих будівельних норм і правил).

Про необхідність передачі Позивачу виконавчої документації відповідач повідомлявся позивачем листами, а саме: №632 від 27.10.2016 року, №1020 від 08.12.2016 р., №5 від 12.01.2017 р. (копії зазначених листів містяться в матеріалах справи).

18.01.2017 року листом вих. №2238 від 18.01.2017 року відповідачем на адресу позивача направлено претензію-вимогу про прийняття та підписання актів виконаних робіт, що передані Замовнику відповідно до умов договору підряду №23/10/15-61 в повному обсязі. До претензії Відповідачем долучено: Акт виконаних робіт №7 на суму 133 841,76 грн. (4 екз.), акт виконаних робіт №8 на суму 19 789,70 гри. (4 екз.), довідки про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 (4 екз), угоди про зміну сторони договору підряду №23/10/15-61 від 23.10.2015 року (3 екз.), акт звірки розрахунків АС- 000001 від 18.01.2017 року з 01.01.2016 року по 18.01.2017 р. (2 екз.). Серед вимог претензії було прохання підписати, скріпити печатками та направити на адресу Відповідача Акти виконаних робіт №7 на суму 133 841,76 грн., Акт виконаних робіт №8 на суму 19 789,70 грн., та Довідки про вартість виконаних робіт по формі КБ-3.

До листа вих. №2238 від 18.01.2017 року відповідачем додано Угоду про зміну сторони Договору підряду №23/10/15-61 від 23.10.2015 року, згідно умов якої змінено одну із сторін Договору підряду №23/10/15-61 від 23.10.2015 року, а сама передано новому виконавцю ТОВ «ІМПЕРІАЛ БУД КОМПАНІ» усі права та обов'язки первісного виконавця (ТОВ "ІМПЕРІАЛ-БУД") за Договором підряду №23/10/15-61 від 23.10.2015 року. Вказану угоду підписано зі сторони ТОВ «ІМПЕРІАЛ БУД КОМПАНІ» та ТОВ "ІМПЕРІАЛ-БУД", однак не підписано позивачем, що є наслідком не укладання даної угоди та не виникнення прав та обов'язків стоні вказаної угоди.

В зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що не відбулося зміни сторони виконавця (ТОВ "ІМПЕРІАЛ-БУД") у Договорі підряду №23/10/15-61 на нового виконавця ТОВ «ІМПЕРІАЛ БУД КОМПАНІ».

Листом вих. №102 від 06.02.2017 року Позивачем в задоволенні претензії відмовлено, у зв'язку із тим, що вищевказані акти виконаних робіт не підписані Відповідачем, а підписані з боку ТОВ «ІМПЕРІАЛ БУД КОМПАНІ» та скріплені її печатками. З ТОВ «ІМПЕРІАЛ БУД КОМПАНІ» позивач не укладав жодних договорів, а тому у позивача відсутній обов'язок підписувати акти виконаних робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІАЛ БУД КОМПАНІ».

23.02.2017 року позивачем на адресу відповідача направлена претензія №94 з вимогою сплати збитків у сумі 75 087,78 грн. та штрафу у розмірі 7 681,57 грн. в зв'язку з неналежним виконанням умов Договору та Додаткової угоди №2 до Договору в частині строків виконання робіт (копія зазначеної претензії та докази її надсилання відповідачу судом не надано).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем фактично виконані роботи за Договором та Додатковою угодою №2 до Договору, однак в порушення п. 4.2.2. Договору відповідачем не передано позивачу виконавчу документацію (паспорти, сертифікати відповідності на використані матеріали, журнал виконання робіт, спеціальні журнали, акти на приховані роботи, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, протоколи випробувань та інші документи згідно державних та відомчих будівельних норм і правил) в зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідача виконати зобов'язання за Договором підряду №23/10/15-61 від 23.10.2016 року та передати позивачу виконавчу документацію.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 836 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Підрядник зобов'язаний передати замовникові разом з результатом роботи інформацію щодо експлуатації або іншого використання предмета договору підряду, якщо це передбачено договором або якщо без такої інформації використання результату роботи для цілей, визначених договором, є неможливим (ч. 1 ст. 861 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до п. 4.8. ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва", затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 5 травня 2016 року №115, за результатами виконаних будівельних робіт має бути оформлена виконавча документація. Перелік необхідної виконавчої документації, визначений відповідно до вимог нормативних документів щодо виконання відповідного виду робіт на конкретному об'єкті будівництва, має бути наведений у ПВР.

До виконавчої документації належать:

а) загальний журнал робіт (додаток А);

б) спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлюється в проекті організації будівництва

в залежності від видів робіт (додаток Б);

в) журнал авторського нагляду та звітна документація щодо виконання робіт з науково-технічного супроводу (за наявності на об'єкті будівництва науково-технічного супроводу) відповідно до ДБН В.1.2-5;

г) акти на закриття прихованих робіт (додаток В);

д) акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій (додаток Г);

е) виконавчі схеми відповідно до ДБН В.1.3-2;

ж) документи щодо випробувань та лабораторного контролю матеріалів та конструкцій;

і) акти випробування устаткування, інженерних систем, мереж та обладнання;

к) інша документація, передбачена нормативними документами на виконання конкретного виду будівельних робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, здійснив авансовий платіж за роботи які має виконати відповідач згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору та Додаткової угоди №2 до Договору після фактичного закінчення робіт, в порушення а.4.2.2. Договору, не передав позивачу виконавчу документацію, в зв'язку з чим має перед позивачем обов'язок з передачі виконавчої документації.

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача виконати зобов'язання за договором підряд №23/10/15-61 від 23.10.2016р. та передати Позивачу виконавчу документацію (паспорти, сертифікати відповідності на використані матеріали, журнал виконання робіт, спеціальні журнали, акти на приховані роботи, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, протоколи випробувань та інші документи згідно державних та відомчих будівельних норм і правил) є нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідач припустився порушення зобов'язання (п. 4.2.2. Договору), а тому позивач, керуючись пунктами 7.2. та 7.3. Договору, просить суд стягнути з відповідача збитки та штраф, які за розрахунками позивача становлять: 102 929,97 грн. - збитків, 7 681,57 грн. - штрафу.

Відповідно до п.7.2. Договору за порушення Підрядником граничного строку виконання робіт, визначеного згідно п.1.7. Договору, Підрядник сплачує Замовнику наперед визначені збитки в розмірі 0,2 % від ціни робіт, зазначеної в п.2.1. Договору, за кожен день прострочення. За порушення Підрядником граничного строку завершення етапу робіт, визначеного згідно п. 1.7. Договору, Підрядник сплачує Замовнику наперед визначені збитки в розмірі 0,2 % від ціни несвоєчасно завершеного етапу робіт за кожен день прострочення. За порушення Підрядником більше, ніж на 5 (п'ять) календарних днів граничного строку завершення додаткових робіт, визначеного в кожній додатковій угоді до Договору, Підрядник сплачує Замовнику наперед визначені збитки в розмірі 0,2% від ціни додаткових робіт, зазначеної в додатках до відповідної додаткової угоди, за кожен день прострочення.

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що у разі якщо порушення граничного строку завершення робіт, що є предметом цього Договору, з вини Підрядника складе понад 10 (десять) календарних днів, Підрядник сплачує Замовнику штраф в розмірі 5 (п'ять) % від ціни робіт зазначеної в п. 2.1. Договору. У разі, якщо порушення граничного строку завершення етапу робіт, визначеного згідно Договору, з вини Підрядника складе понад 5 (п'ять) календарних днів, Підрядник сплачує Замовнику штраф в розмірі 5 % (п'ять) від ціни етапу несвоєчасно завершених робіт. У разі якщо порушення граничного строку завершення додаткових робіт, визначеного в кожній додатковій угоді до Договору, з вини Підрядника складе понад 5 (п'ять) календарних днів, Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі 5 (п'ять)% від ціни додаткових робіт, зазначеної в додатках до відповідної додаткової угоди.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 230 ГК України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом (неустойка, штраф, пеня), іншими законами або договором.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення штрафу та збитків, за порушення зобов'язання встановленого п.4.2.2. Договору, в розмірі 102 929,97 грн. (збитків) та 7 681,57 грн. (штрафу) нараховані відповідно до законодавства, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІАЛ-БУД» (02125, м. Київ, ВУЛИЦЯ СТАРОСЕЛЬСЬКА, будинок 1, офіс 89; ) виконати зобов'язання за Договором підряд №23/10/15-61 від 23.10.2016 року та передати Публічному акціонерному товариству «Миронівський хлібопродукт» (08800, Київська обл., Миронівський район, місто Миронівка, ВУЛИЦЯ ЕЛЕВАТОРНА, будинок 1; ) виконавчу документацію (паспорти, сертифікати відповідності на використані матеріали, журнал виконання робіт, спеціальні журнали, акти на приховані роботи, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, протоколи випробувань та інші документи згідно державних та відомчих будівельних норм і правил)

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕРІАЛ-БУД» (02125, м. Київ, ВУЛИЦЯ СТАРОСЕЛЬСЬКА, будинок 1, офіс 89; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібопродукт» (08800, Київська обл., Миронівський район, місто Миронівка, ВУЛИЦЯ ЕЛЕВАТОРНА, будинок 1; ) 102 929 (сто дві тисячі дев'ятсот двадцять дев'ять) грн. 97 коп. - збитків, 7 681 (сім тисяч шістсот вісімдесят одну) грн. 57 коп. - штрафу, 3 368 (три тисячі триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 21.08.2017 року.