ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" серпня 2017 р. Справа № 918/406/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Габро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний кар'єр"

про відшкодування збитків завданих у зв'язку з неможливістю відновлення (втратою) орендованого майна

та за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний кар'єр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Габро"

про розірвання договору оренди

В засіданні приймали участь представники:

від позивача : ОСОБА_2 (посв. № 715 від 04.10.2012 р.); ОСОБА_3 (директор); ОСОБА_4 (дов. б/н .від 03.07.2017 р.);

від відповідача : ОСОБА_5 (дов. № б/н від 01.06.2017 р.); ОСОБА_6 (дов. № б/н від 11.08.2017 р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Габро" (далі ТОВ "Габро") звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом, відповідно до якого, посилаючись на ст. ст. 193, 224, 225, 285 Господарського кодексу України просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний кар'єр" (далі ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр") вартість знищеного з вини відповідача орендованого майна в розмірі 1 342 403,08 грн. та 2 400,00 грн. упущеної вигоди.

Ухвалою суду від 27.04.2015 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №918/406/15.

Крім того, позивачем до позовної заяви додано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої останній просив накласти арешт на кошти, що перебувають на рахунку відповідача в межах ціни позову.

У відповідності до ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, зокрема, за заявою сторони має право вжити передбачених статтею 67 цього кодексу заходів до забезпечення позову, серед яких накладення арешту на майно або грошові суми, які належать відповідачу. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд не вважає наведені у заяві підстави достатніми для вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі, та такими що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, відтак у заяві позивача слід відмовити.

В подальшому ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" звернулось до господарського суду з зустрічною позовною заявою до ТОВ "Габро" про розірвання договору оренди від 01 липня 2013 року, яка ухвалою суду від 04.06.2015 року прийнята для спільного розгляду з первісним позовом у справі №918/406/15.

Зустрічна позовна заява подана з посиланням, зокрема, на ст. ст. 188, 291 Господарського кодексу України, п. 4 ч.2 ст. 768, п.1 ч.1 ст. 784 Цивільного кодексу України у якій ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр", зокрема, розірвання договору оренди обумовлює наступними обставинами: ТОВ "Габро" передало в оренду ТОВ "Селищанський гранітний карєр" навантажувач з прихованими недоліками, які не могли бути виявлені при звичайному прийманні; обєкт оренди переданий за умовами Договору, знищений; ТОВ "Габро" і ТОВ "Селищанський гранітний карєр" не змогли дійти згоди щодо припинення Договору; ТОВ "Селищанський гранітний карєр" не міг використовувати об'єкт оренди за призначенням, оскільки ТОВ "Габро" не виконало умов Договору в частині обов'язку передати майно в належному якісному справному стані, тому ТОВ "Селищанський гранітний карєр" звільняється від сплати орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використано.

17.06.2015 року ТОВ "Габро" подало відзив на зустрічну позовну заяву ТОВ "Селищанський гранітний карєр", відповідно до якого вважало, що наявні підстави для припинення провадження за зустрічною позовною заявою за відсутністю предмету спору.

Ухвалами суду від 19 червня 2015 року судом призначено судову комплексну експертизу у справі № 918/406/15. Провадження у справі зупинено.

16 жовтня 2015 року від експертної установи до суду надійшов висновок експерта №1/58/231-ПТ/МГ від 07 жовтня 2015 року.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2015 року судом поновлено провадження у справі.

Ухвалами суду від 29 жовтня 2015 року судом призначено судову комплексну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Провадження у справі зупинено.

23 листопада 2015 року до господарського суду від експертної установи надійшов лист від 11 листопада 2015 року №15751-15 щодо повернення ухвали суду без виконання.

Ухвалою суду від 26 листопада 2015 року судом поновлено провадження у справі.

Ухвалами суду від 27 листопада 2015 року судом призначено судову комплексну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено.

14.12.2015 року матеріали справи №918/406/15 повернуті вищезазначеною дослідною установою без виконання.

Ухвалою суду від 17 грудня 2015 року судом поновлено провадження у справі.

Ухвалами суду від 18 грудня 2015 року призначено у справі № 918/406/15 судову комплексну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, Міністерства юстиції України. Провадження у справі №918/406/15 на час проведення судової експертизи зупинено.

25 жовтня 2016 року від експертної установи до суду надійшов висновок експертизи №157/16-47 від 11 жовтня 2016 року.

12 червня 2017 року до суду від експертної установи надійшов висновок експертизи № 156/16-54 від 01 червня 2017 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Рівненської області від 13 червня 2017 року № 01-04/156/2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/406/15, після чого справу передано на розгляд судді Войтюку В.Р.

Ухвалою господарського суду від 14 червня 2017 року справу № 918/406/15 прийнято до провадження судді Войтюка В.Р., поновлено провадження у справі та призначено її до слухання в судовому засіданні на 03 липня 2017 року.

Ухвалою господарського суду від 03 липня 2017 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 17 липня 2017 року.

17.07.2017 року представником ТОВ "Габро" подані додаткові письмові пояснення до позовної заяви, відповідно до яких останній наполягає, що загорання орендованого майна сталось з вини ТОВ "Селищанський гранітний карєр", який допустив самовільне використання орендованого майна усупереч умовам договору, відтак зобов'язаний нести цивільно-правову відповідальність у вигляді відшкодування вартості такого майна.

17.07.2017 року ТОВ "Габро" подано клопотання у порядку статті 30 Господарського процесуального кодексу України, про залучення для дачі пояснень у справі працівника ТОВ "Селищанський гранітний карєр" ОСОБА_7

Суд не вбачає підстав для задоволення сказаного клопотання, оскільки вважає, що матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, разом з тим, в матеріалах справи наявні письмові пояснення вказаного працівника ТОВ "Селищанський гранітний карєр" дані в рамках кримінального провадження з приводу спірних правовідносин.

В судовому засіданні 17 липня 2017 року оголошено перерву до 26 липня 2017 року.

26 липня 2017 року від представника ТОВ "Селищанський гранітний карєр" надійшов відзив на первісну позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнає. Зазначає про приховані недоліки орендованого майна, які, на думку відповідача за первісним позовом свідчать про відсутність вини останнього.

Ухвалою суду від 26.07.2017 року продовжено строк розгляду справи № 918/406/15 на 15 днів. Розгляд справи відкладено на 16.08.2017 року.

15.08.2017 року від ТОВ "Габро" надійшли письмові заперечення на відзив ТОВ "Селищанський гранітний карєр".

16.08.2017 року позивачем за первісним позовом подано заяву, відповідно до якої останній просив залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, та зобов'язати останнього надати пояснення.

Господарський суд не вбачає підстав для залучення ОСОБА_7 в якості третьої особи, оскільки вважає, що рішення з даного спору не вплине на права чи обов'язки останнього. Відтак, у задоволенні зазначеної заяви ТОВ "Габро" суд відмовляє.

16.08.2017 року ТОВ "Габро" подало клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просило витребувати у ТОВ "Селищанський гранітний карєр" всі наявні дозвільні документи з охорони праці, що надавали йому право використовувати самостійно, за допомогою власного водія, спірний навантажувач. Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, оскільки не вбачає необхідності для дослідження вказаних документів. Крім того, відповідач за первісним позовом вказав, що документи, на які посилається позивач на підприємстві відсутні.

Крім того, 16.08.2017 року ТОВ "Габро" подало клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просило витребувати в Управління праці в Рівненській області відомості про те чи проходив відповідне навчання працівник ТОВ "Селищанський гранітний карєр" ОСОБА_7, що давало б право на експлуатацію навантажувача, що взятий в оренду; чи проводило управління перевірки з охорони праці у ТОВ "Селищанський гранітний карєр" в період з 2012 по липень 2013 роки, надати акти перевірок. Суд не вбачає необхідності витребування в Управління праці в Рівненській області зазначених відомостей. Матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Окрім того, чергове відкладення розгляду спору для витребування вказаних документів призведе до порушення строку розгляду спору, визначеного статтею 69 ГПК України.

ТОВ "Габро" у судовому засіданні 16.08.2017 року підтримав первісний позов у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та додаткових поясненнях, проти задоволення зустрічного позову заперечив з підстав зазначених у відзиві. ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" заперечив проти задоволення первісного позову з підстав зазначених у відзиві, підтримав зустрічні позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у зустрічній позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16 серпня 2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Габро" та товариством з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний карєр" було укладено договір оренди № 2 (далі Договір, том І, а.с. 25-27), відповідно до умов якого ТОВ "Габро" передає, а ТОВ "Селищанський гранітний карєр" приймає в тимчасове володіння та користування навантажувач фронтального типу Сaterpiller 980 G (далі Навантажувач або ОСОБА_7) для промислового використання (п. 1.1, 2.1 Договору).

Розділом 3 Договору сторони узгодили порядок передачі Навантажувача, а саме: майно, що орендується, повинно бути передано орендодавцем та прийнято орендарем протягом 10 днів з моменту підписання Договору; передача Навантажувача в оренду здійснюється за актом прийому-передачі; ОСОБА_7 вважається переданим з моменту підписання акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 4.1. Договору сторони погодили, що розмір орендних платежів складає 1200,00 грн. за один день оренди без ПДВ. Орендна плата сплачується орендодавцю не пізніше наступного дня після передачі майна з оренди (п. 4.2. Договору). Термін оренди складає 5 днів до 5 липня 2013 року ( п. 4.3 Договору).

Згідно з пунктом 4.5 Договору якщо орендар продовжує користуватись майном після закінчення строку договору оренди, то за відсутності заперечень орендодавця протягом 5 днів договір вважається поновленим на строк, який раніше був встановлений договором.

Пунктом 5.2 Договору, зокрема, встановлено, що орендодавець (ТОВ "Габро") зобов'язаний ознайомити орендаря (ТОВ "Селищанський гранітний карєр") з правилами технічної експлуатації майна, що орендується, і за необхідності направити свого фахівця для проведення відповідного інструктажу на місці експлуатації; надавати інформаційне та консультативне сприяння орендареві щодо порядку правильної експлуатації майна.

Крім того, зазначеним пунктом Договору встановлено, що орендодавець на час оренди навантажувача відряджає машиніста навантажувача для роботи на певний час оренди і проводить йому оплату праці з своїх коштів; машиніст навантажувача виконує "Правила внутрішнього трудового розпорядку ТОВ "Селищанський гранітний карєр".

Згідно п. 6.1. Договору орендар зобовязаний використовувати майно за його цільовим призначенням; дотримуватись належного режиму експлуатації та зберігання майна у відповідності до технічної експлуатації; забезпечувати охорону навантажувача.

Після закінчення терміну оренди орендар зобов'язаний протягом 3-х днів повернути майно орендодавцю за актом приймання-передачі, у справному стані з урахуванням нормального зносу (п. 7.1, 7.3 Договору).

Договір підписано повноважними представниками орендаря та орендодавця а також скріплено відбитками печаток сторін.

Зі змісту статей 759, 798 Цивільного кодексу України вбачається, що договір найму (оренди) транспортного засобу - це цивільно-правовий договір, за яким наймодавець (орендодавець) передає або зобов'язується передати наймачеві (орендарю) за плату транспортний засіб у тимчасове володіння та користування.

Стаття 798 ЦК України виділяє два види найму (оренди) транспортних засобів - найм транспортного засобу без екіпажу і найм транспортного засобу з екіпажем.

Судом встановлено, що 01.07.2013 між сторонами укладено договір найму транспортного засобу з екіпажем. Про зазначене свідчить визначення прав та обов'язків сторін договору найму, зокрема, п. 5.2 Договору.

Суд розглянувши первісний позов, зазначає, що останній підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01 липня 2013 року ОСОБА_7 за ОСОБА_5 приймання-передачі передано ТОВ "Селищанський гранітний карєр" (том І, а.с. 28). У акті вказано, що Навантажувач знаходиться в технічно-справному стані.

01 липня 2013 року ТОВ "Габро" направило у відрядження до ТОВ "Селищанський гранітний карєр" свого працівника - ОСОБА_8, для роботи на певний час оренди. Вказала обставина підтверджується посвідченням про відрядження від 01.07.2013 року (том І, а.с. 32).

При цьому, зазначений працівник ТОВ "Габро" згідно наказу №26-к від 01.02.2013 року на час виникнення спірних правовідносин, працював на зазначеному підприємстві водієм автонавантажувача.

03 липня 2013 року орієнтовно о 01 год. 20 хв. сталася пожежа у відсіку двигуна Навантажувача, що перебував за адресою с. Селище, вул. Заводська, 1, внаслідок чого останній зазнав пошкоджень моторного відсіку, кабіни та ушкоджено 1 колесо. Про вказану подію складено акт про пожежу за участі інспектора управління запобігання надзвичайних ситуацій Головного управління ДСНС України у Рівненській області, слідчого Сарненського РВ УМВС, директора ТОВ "Селищанський гранітний карєр", охоронця та водія ОСОБА_7 (том І, а.с. 33, 34). Зазначеним актом встановлено ймовірну причину пожежі Навантажувача - коротке замикання (несправність) електрообладнання двигуна навантажувача.

03.07.2013 року за заявою ТОВ "Габро", Сарненським РВ УМВС України в Рівненській області внесено відомості до ЄРДР №0000893 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України - порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно майнову шкоду у великому розмірі.

В матеріалах справи наявний протокол огляду місця події, складений 03.07.2013 року слідчим СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області (том ІІ, а.с. 104), з якого вбачається місце виникнення пожежі та місцезнаходження Навантажувача, а саме на території ТОВ "Селищанський гранітний карєр".

З протоколу допиту свідка ОСОБА_8, складеного в межах вказаного кримінального провадження вбачається, що останній, як машиніст навантажувача, був відряджений до ТОВ "Селищанський гранітний карєр" для виконання робіт на період оренди. Машиніст показав, що він виконував роботи на навантажувачі у ТОВ "Селищанський гранітний карєр" 02.07.2013 року із 8 по 16 год. 40 хв., після чого з дозволу керівництва орендаря поставив навантажувач і пішов додому. Надалі, вночі 03.07.2013 року йому зателефонував працівник орендаря і повідомив, що навантажувач загорівся.

Крім того, згідно письмових пояснень машиніста Навантажувача ОСОБА_8 наявних у справі (том І, а.с.37) останній був проінструктований що працює виключно у першу зміну та не може передавати навантажувач іншим особам. Зазначив, що інструктаж та навчання керування навантажувачем нікому не проводив. Роботу було закінчено о 16 год. 40 хв.

Працівник ОСОБА_7 ТОВ "Селищанський гранітний карєр" при допиті як свідка в межах кримінального провадження показав (протокол допиту свідка від 03.07.2013 року), що він 03.07.2013 року отримав вказівку від майстра зміни перегнати навантажувач на конвеєр №17 для виконання робіт. Коли приїхав на конвеєр №17 відчув запах диму, що виходив із відсіку двигуна. Надалі почав тушити пожежу, проте поступила вказівка від директора відійти від навантажувача, оскільки він міг, на його думку, вибухнути.

В подальшому вищевказане кримінальне провадження було закрите за відсутністю ознак злочину (постанова про закриття том ІІ, а.с. 112).

Матеріали справи містять численні висновки експертних установ з приводу, зокрема, обставин виникнення пожежі.

12 липня 2013 року за письмовим зверненням ТОВ "Селищанський гранітний карєр" спеціалістом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Управлінні МВС України в Рівненській області було проведено пожежотехнічне дослідження, за результатом якої було складено Висновок спеціаліста № 2. У Висновку спеціаліста № 2 зазначається, що осередок виникнення пожежі, яка сталася в Навантажувачі, знаходився в межах правої частини моторного відсіку, а ймовірною причиною виникнення пожежі є займання горючих матеріалів (полімерної ізоляції електричних проводів, полімерних матеріалів наявних в моторному відсіку) в межах розташування осередку пожежі, внаслідок дії теплових проявів електричної енергії, що виникли в електропроводці (електромережі) Навантажувача, внаслідок її аварійної роботи.

Згідно висновку експерта №157/16-47 за результатами проведеної на вимогу ухвали суду від 18.12.2015 року пожежо-технічної експертизи, причина пожежі - займання горючих матеріалів в моторному відсіку внаслідок теплової дії електричної енергії (електрична дуга) на них у результаті виникнення короткого замикання електричного проводу (виявленого та вилученого в правій частині моторного відсіку) електромережі Навантажувача. Джерелом запалювання при виникненні досліджуваної пожежі слугували теплові прояви в результаті виникнення аварійного режиму (короткого замикання) в системі електрообладнання. Встановити в результаті чого (неправильна експлуатація, несправність, неукомплектованість) виник зазначений аварійний режим, не видається за можливе з причини повного знищення електрообладнання Навантажувача.

Також, в матеріалах справи наявний висновок судового експерта Київського НДІСЕ №156/16-54 від 01.06.2017 року, яким встановлено, що в результаті пожежі, яка сталася в ніч з 2 на 3 липня 2013 року Навантажувач зазнав ушкоджень від впливу відкритого полум'я та високої температури, тобто він перебуває у пошкодженому непрацездатному стані. За сукупністю характеристик отриманих пошкоджень, він потребує виконання переліку робіт та номенклатури замінюваних складових, які співставні із виготовленням нового фронтального навантажувача, що в свою чергу свідчить про його знищення, як майна в цілому. Ринкова вартість зазначеного ОСОБА_7 в пошкодженому стані станом на дату оцінки складає 286065,64 грн.

У додаткових поясненнях до первісної позовної заяви ТОВ "Габро" зазначає, що згідно Інструкції з охорони праці для машиніста навантажувача колісного САТ 980G, з якою був ознайомлений машиніст ТОВ "Габро" та неухильно її дотримувався, Навантажувач мав електронну систему моніторингу, яка постійно слідкувала за роботою систем машини (далі КСМ). Модуль системи моніторингу (КСМ) складається з 10 застережних індикаторів, які вказують на ненормальну роботу машини. Система КСМ охоплювала три рівні застереження. Перший рівень вимагає лише ознайомлення оператора. Другий - реакції оператора, а третій - швидкого вимкнення системи машини.

ТОВ "Габро" зазначає, що з наданих інструктивних матеріалів щодо експлуатації навантажувача, вбачається, що останній був високотехнологічною машиною, керування та експлуатація якої вимагала від машиніста спеціальних знань та умінь. Саме з цих міркувань і було визначено договором, що лише машиніст ТОВ "Габро" мав право керувати та експлуатувати Навантажувач.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати із господарського договору. В ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України - суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Враховуючи викладене та вимоги п. 5.2, 6.1 Договору, суд дійшов висновку що в порушення умов Договору представник ТОВ "Селищанський гранітний карєр" ОСОБА_7, на виконання вказівки посадових осіб відповідача за первісним позовом, сів за кермо Навантажувача у нічний час. Саме у цей час, коли навантажувачем керувала особа без відповідного досвіду роботи, навичок експлуатації та проходження інструктажу, усупереч вимогам Договору щодо дотримання належного режиму експлуатації, виникла пожежа, унаслідок якої було знищено обєкт оренди (ОСОБА_7).

Доказів того, що працівник ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" ОСОБА_7 проходив відповідне навчання, що давало б йому право на експлуатацію Навантажувача матеріали справи не містять.

Таким чином, позивач за первісним позовом належним чином виконав свої обовязки згідно Договору, а саме - передав навантажувач відповідачу за первісним позовом та відрядив машиніста навантажувача для роботи на час оренди, а ТОВ "Селищанський гранітний карєр" вчинив вищевказані порушення умов Договору та вимог нормативно-правових актів (ст. 285 ГК України), чим завдав значних збитків ТОВ "Габро".

Згідно з частиною 1 статті 803 ЦК України наймач зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані у звязку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.

ТОВ "Селищанський гранітний карєр" у відзиві на первісну позовну заяву, зазначає про приховані недоліки орендованого майна, які, на думку відповідача за первісним позовом свідчать про відсутність вини останнього. При цьому посилається на висновок спеціаліста (далі Висновок спеціаліста) від 12.07.2013 року №2 та висновок експерта від 07.10.2015 року №1/58/231-ПТ/МГ.

Вказує, що питанням 2 висновку спеціаліста висвітлено причину виникнення пожежі займання горючих матеріалів (полімерної ізоляції електричних проводів, полімерних матеріалів наявних в моторному відсіку Навантажувача) в межах розташування осередку пожежі, внаслідок дії теплових проявів електричної енергії, що виникли в електропроводці (електромережі) Навантажувача внаслідок її аварійної роботи.

У дослідницькій частині наявного в матеріалах справи висновку експерта від 07.10.2015 року №1/58/231-ПТ/МГ шляхом виключення можливих причин виникнення пожежі в моторному відсіку Навантажувача, експертом встановлено, що виникнення пожежі відбулось внаслідок займання горючих матеріалів в моторному відсіку внаслідок теплової дії електричної енергії (електрична дуга) на них в результаті виникнення короткого замикання електричного проводу (виявленого та вилученого в правій частині моторного відсіку) електромережі Навантажувача.

При цьому зазначено, що в період з 15 січня 2013 року до 01 липня 2013 року (більше ніж 6 (шість) календарних місяців) Навантажувач пропрацював 98,7 м/г. Відповідно до Інструкції з технічного обслуговування, Навантажувач повинен був пройти у відповідності до виробленого моторесурсу згідно графіку та інтервалів з відповідними позначками в журналі/книзі певні роботи, зазначені у висновку (том І, а.с. 168-169).

Як наслідок у вказаному висновку експерта зазначено про те, що Навантажувач належним чином не обслуговувався.

Проте, суд наголошує на тому, що спеціалістом встановлено лише найбільш ймовірну причину виникнення пожежі.

Більше того, зазначений висновок та наведене у відзиві ТОВ "Селищанський гранітний карєр" на первісну позовну заяву не доводить що знищення ОСОБА_7 сталось не з вини останнього, оскільки не спростовано той факт що в порушення умов Договору до керування Навантажувачем допущено не уповноважену особу.

Крім того, статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Згідно п. 2, 9 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 06.01.2010 року №8 (далі - Порядок) фронтальний навантажувач Катерпіллер 980 G віднесений до технологічного транспортного засобу; перед реєстрацією підлягає державному технічному огляду, а потім щорічно проходить такий огляд про що складається акт технічною огляду і видається талон.

На технічно несправні технологічні транспортні засоби талони про проходження технічного нагляду не видається.

Навантажувач був зареєстрований ТОВ "Габро" в установленому законом порядку у територіальному управлінні Держгірпромнагляду по Рівненькій області, про що отримано посвідчення РВ №000661 від 29.07.2009 року. Транспортний засіб пройшов державний техогляд відповідно до Акту ДП "Рівненський експертно-технічний центр" від 24.10.2012 року (том І, а.с. 29) і наступний техогляд мав пройти в 2013 році.

Тому, твердження ТОВ "Селищанський гранітний карєр" про несправний технічний стан Навантажувача спростовуються матеріалами справи.

Згідно п.11 Порядку правомірність використання технологічного транспортного засобу може бути підтверджена, поміж іншого, договором оренди майна із зазначенням у ньому домовленості між сторонами щодо реєстрації технологічного транспортного засобу за орендарем та доручення па право керування і використання цього транспортного засобу.

Договір оренди №2 від 01.07.2013 року не містить домовленості між сторонами щодо реєстрації технологічного транспортного засобу за орендарем чи доручення на право керування і використання цього транспортного засобу, що додатково свідчить про те, що Навантажувач передавався у найм саме з екіпажем.

Відповідно до статей 759, 779 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України під збитками слід розуміти втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 3 згаданої статті регламентовано відшкодування збитків у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом статті 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

За зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 Цивільного кодексу України) передбачає презумпцію вини правопорушника і тягар доказування в даному випадку щодо відсутності вини у заподіянні шкоди покладається на відповідача за первісним позовом.

Умовами цивільно-правової відповідальності є: протиправність поведінки, наявність шкоди, причинний звязок між протиправною поведінкою та шкодою, вина.

Враховуючи те, що ТОВ "Селищанський гранітний карєр" порушило умови Договору, усупереч якого почало використовувати орендоване майно з порушенням умов його експлуатації, що і призвело до знищення Навантажувача, останнє має нести цивільно-правову відповідальність у вигляді відшкодування вартості знищеного майна.

При цьому, у спірних правовідносинах наявні всі умови відповідальності ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр", а саме: протиправна поведінка, яка полягає у порушенні умов Договору; наявність шкоди у вигляді знищення Навантажувача; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, що виявилась у невиконані умов договору, самовільному використанні навантажувача некомпетентними особами, невжиття заходів до схоронності майна; наявність вини, оскільки відповідачем за первісним позовом не доведено, що загорання сталось з причин незалежних від орендаря.

Згідно ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно довідки ТОВ "Габро" №348 від 01.08.2013 року залишкова вартість Навантажувача станом на 30.06.2013 року складала 1 342 403,08 грн. (том І, а.с. 41).

30 липня 2013 року ТОВ "Селищанський гранітний карєр" листом № 633 повідомило ТОВ "Габро", що орендну плату по Договору буде повністю сплачено і просило надати документальне обґрунтування суми, яка підлягає сплаті в якості відшкодування вартості навантажувача.

У відповідь, листом № 348 від 01.08.2013 року ТОВ "Габро" повідомило, що залишкова балансова вартість Навантажувача становить 1 342 403,08 грн.

Проте станом на момент звернення до суду з первісним позовом ТОВ "Селищанський гранітний карєр" в добровільному порядку не відшкодувало вартості знищеного Навантажувача.

ТОВ "Габро" неодноразово надсилались претензії (копії яких наявні в матеріалах справи) на адресу ТОВ "Селищанський гранітний карєр" з вимогою повернути навантажувач в належному стані або відшкодувати його вартість. Проте останнє в добровільному порядку вказаних дій не вчинило.

Зважаючи на вищевказане ТОВ "Селищанський гранітний карєр" зобовязане відшкодувати ТОВ "Габро" вартість знищеного з вини останнього орендованого майна.

Відтак вимога первісного позову про стягнення з ТОВ "Селищанський гранітний карєр" 1 342 403,08 грн. підлягає задоволенню.

Водночас слід зазначити, що Договір оренди №2 від 01.07.2013 року було укладено строком на 5 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Однак, як встановлено вище, ОСОБА_7, що є об'єктом оренди за Договором 03.07.2013 року було знищено.

В силу приписів частини 1 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Статтею 291 Господарського кодексу України передбачено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача (ст. 783 ЦК України).

Таким чином, суд констатує, що Договір оренди №2 від 01.07.2013 року припинив свою дію 03.07.2013 року у зв'язку із знищенням об'єкта оренди - Навантажувача.

Судом встановлено, що орендарем сплачено орендну плату згідно п .4.1 Договору в сумі 3 600,00 грн. за період з 01.07.2013 року по 03.07.2013 року (1200,00 грн. за один день оренди) згідно платіжного доручення №11260 від 08.07.2013 року (том І, а.с. 106).

09 липня 2013 року ТОВ "Селищанський гранітний карєр" направив на поштову адресу ТОВ "Габро" лист від 09 липня 2013 року за № 549 про припинення дії Договору з 04 липня 2013 року та лист від 09 липня 2013 року за № 550 про сплату орендної плати.

Однак, зважаючи на наявність беззаперечних обставин передбачених п. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, у звязку із знищенням об'єкта оренди, який знаходиться у стані який виключає можливість його використання за призначення, та не піддягає відновленню, оскільки Договір, укладений між ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" та ТОВ "Габро" припинив дію 03.07.2013 року, розірвання договору з підстав на які посилається ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" у зустрічній позовній заяві є неможливим.

Відтак, у задоволенні зустрічного позову суд відмовляє.

Що стосується посилання ТОВ "Селищанський гранітний карєр" у зустрічній позовній заяві на приховані недоліки Навантажувача (несправність його електропроводки), про які ТОВ "Габро" не повідомило ТОВ "Селищанський гранітний карєр" при передачі, які на думку позивача за зустрічним позовом стали причиною займання Навантажувача, суд зазначає наступне.

Пунктом 11 частини 1 статті 1 Закону України від 12 травня 1991 року "Про захист прав споживачів" (із змінами та доповненнями) визначено, що недолік це будь яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що предявляються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Недоліки можуть бути явними та прихованими. Прихованими іменуються недоліки, які не могли бути виявлені при звичайному прийманні, а встановлюються лише у процесі використання виробу (наприклад, конструктивні чи технологічні дефекти тощо).

Положеннями частин 1 і 2 статті 767 Цивільного кодексу України, встановлено обовязок наймодавця передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню та зобовязаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоровя, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час користування нею.

Передача навантажувача здійснювалась на підставі акта прийому-передачі від 01.07.2013 року. Згідно акту ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" прийняло, а ТОВ "Габро"передало Навантажувач фронтального типу у технічно-справному стані. Даний акт підписано представниками сторін без зауважень.

Вказане також підтверджується матеріалами справи, зокрема, дослідною частиною висновку експерта 11.10.2016 року № 157/16-47 де вказано, що під час огляду 02.08.2016 року не виявлено ознак чи обставин, які свідчили б про неукомплектованість або комплектацію невідповідними деталями, вузлами, агрегатами Навантажувача перед виникненням пожежі.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази існування прихованих недоліків Навантажувача на час здачі його в оренду, а достеменно встановити чому виникла несправність його електропроводки не представляється можливим.

Що стосується вимоги первісного позову ТОВ "Габро" про стягнення з відповідача 2 400,00 грн. неодержаного прибутку (втраченої вигоди), які позивач просив стягнути у зв'язку з тим, що згідно Договору термін оренди складає саме 5 днів, суд вважає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки обєкт оренди було знищено 03.07.2013 року. Відтак, реально отримати вказаний у позовній заяві прибуток 04.07.2013 року та 05.07.2013 року після припинення дії договору позивач не міг.

Розподіляючи судові витрати у даній справі суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні первісного позову сплачено 28 675,07 грн. судового збору згідно платіжних доручень №43 від 20.04.2015 року та №46 від 23.04.2015 року.

При цьому, ціна позову складає 1 344 803,08 грн.

Враховуючи вимоги частини 2 пункту 2 статті 4 чинної на момент подачі первісного позову редакції Закону України "Про судовий збір", за якою подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 2% ціни позову, позивачу необхідно було сплатити 26 896,06 грн.

Відтак, за клопотанням ТОВ "Габро" переплачена сума судового збору в розмірі 1779,01 грн. може бути повернута ухвалою суду вказаній особі. Однак, відповідного клопотання до суду на момент прийняття рішення не надходило.

Враховуючи часткове задоволення первісного позову, судовий збір пропорційно підлягає стягненню з ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" на користь ТОВ "Габро" в розмірі 26 848,06 грн. (1 342 403,08х26 896,06/1 344 803,08).

Судовий збір за подачу зустрічної позовної заяви на підставі ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу у зв'язку з відмовою в задоволенні позову залишається за ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр".

Крім того, ТОВ "Габро" у первісній позовній заяві просило стягнути з ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" 15 000,00 грн. витрат на отримання юридичних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших виплат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно частиною 3 статті 48 ГПК України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Відповідно до пункту 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (далі Постанова) відшкодування адвокатських послуг здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується понесення ТОВ "Габро" витрат у сумі 15 000,00 грн., пов'язаних з оплатою послуг адвоката. Так, надання правової допомоги вказаному підприємству здійснювало адвокатське об'єднання "ОСОБА_9 і партнери" згідно договору про надання юридичних послуг №3-2015/юр. від 01.01.2015 року та додаткової угоди №1 до вказаного договору, що підтверджується актом про надання правової допомоги від 24.04.2015 року, а також адвокат ОСОБА_10, що діяв на підставі ордера РН-001 №3 від 21.05.2015 року. На виконання договору ТОВ "Габро" перерахувало адвокатському об'єднанню кошти у вказаній вище сумі згідно платіжного доручення №655 від 11.02.2015 року.

Пунктом 6.5 Постанови передбачено, що розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини 5 статті 49 ГПК України, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Враховуючи тривалість розгляду і складність справи, суд вважає за необхідне з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи стягнути з ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" понесені ТОВ "Габро" витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 14 973,23 грн. (1 342 403,08х15 000,00/1 344 803,08).

Що стосується інших судових витрат, слід зазначити наступне.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 19 червня 2015 року судом призначено судову комплексну експертизу у справі № 918/406/15. Оплату вартості експертизи покладено на ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр". 16.10.2015 року експертом надіслано до суду висновок експертизи проведеної на виконання зазначеної ухвали суду.

Витрати понесені ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" залишаються за останнім у зв'язку з задоволенням первісного позову в частині відшкодування вартості знищеного орендованого майна.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року призначено у справі № 918/406/15 судову комплексну експертизу. Оплату вартості експертизи покладено на ТОВ "Габро".

25 жовтня 2016 року та 12 червня 2017 року від експертної установи до суду надійшли висновки судових експертиз проведених на виконання вищезазначеної ухвали.

З матеріалів справи вбачається понесення ТОВ "Габро" витрат на проведення судових експертиз в сумі 10 592,00 грн. (том ІІ, а.с. 36) та 14 564,00 грн. (том ІІ, а.с. 50).

Вказані витрати, суд покладає на винну сторону на підставі статті 49 ГПК України, враховуючи задоволення первісного позову в частині відшкодування вартості знищеного орендованого майна, тому останні слід стягнути з ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр" на користь ТОВ "Габро".

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи все вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Рівненської області, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задоволити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний карєр" (34552, с. Селище, Сарненський р-н, Рівненська обл., ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Габро" (34553, с. Ясногірка, Сарненський р-н, Рівненська обл., ) вартість знищеного орендованого майна в розмірі 1 342 403 (один мільйон триста сорок дві тисячі чотириста три) грн. 08 коп., 26 848 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 06 коп. судового збору, 14 973 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят три) грн. 23 коп. витрат на правову допомогу та 25 156 (двадцять п'ять тисяч сто п'ятдесят шість) грн. 00 коп. вартості проведених судових експертиз.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. В задоволенні первісного позову в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний карєр" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Габро" 2 400,00 грн. упущеної вигоди відмовити.

5. В задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний карєр" до товариства з обмеженою відповідальністю "Габро" про розірвання договору оренди відмовити.

Повне рішення складено "21" серпня 2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Габро" ;

3 - ТОВ "Селищанський гранітний кар'єр".