ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.09.2017р. Справа №905/1725/17

за позовом Виробничо-комерційної фірми в виду Товариства з обмеженою відповідальністю

"Нортекс", м.Краматорськ

до відповідача ОСОБА_1 комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго",

м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 621632,39 грн.

Суддя Г.В. Левшина

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - по дов.

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду

оголошувалась перерва з 05.09. по 06.09.2017р.

СУТЬ СПРАВИ:

Виробничо-комерційна фірма в виду Товариства з обмеженою відповідальністю "Нортекс", м.Краматорськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 700312,69 грн., у тому числі основний борг в розмірі 551453,99 грн., пеня в сумі 76916,26 грн., інфляція в сумі 59998,19 грн. та три проценти річних в сумі 11944,25 грн.

Згідно із ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою, що надійшла до суду 06.09.2017р., зменшив предмет позову, заявивши вимоги про стягнення заборгованості в сумі 621632,39 грн., у тому числі основний борг в розмірі 551453,99 грн., три проценти річних в сумі 11774,84 грн. та інфляція в сумі 58403,56 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань з оплати виконаних робіт з капітального ремонту котельної за договорами підряду від 31.03.2016р. та від 08.06.2017р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 10.08.2017р. №юр/1888 визнав позовні вимоги частково, а саме, в частині суми основного боргу в розмірі 551453,99 грн. Щодо решти позовних вимог відповідач заперечує, посилаючись на тяжке фінансове становище підприємства, значну дебіторську та кредиторську заборгованість.

У додатковому відзиві від 05.09.2017р. №юр/2040, відповідач зазначив про невірний розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, оскільки момент виникнення зобов'язання зі сплати заборгованості, на думку відповідача, починається з моменту предявлення рахунку-фактури.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

31.03.2016р. між сторонами було підписано договір підряду, за умовами якого відповідач (замовник) доручає, а позивач (виконавець), приймає на себе зобовязання виконати роботи з «Капітального ремонту котельної «№3 ПЕ «Димитровтепломережа» (далі обєкт) (п.1.1 договору).

08.06.2016р. між сторонами також було підписано договір підряду, за умовами якого відповідач (замовник) доручає, а позивач (виконавець), приймає на себе зобовязання виконати роботи з «Капітального ремонту котельної Леніна 2 ВО «Волновахаміжрайтепломережа»» (далі обєкт) (п.1.1 договору).

Відповідно ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з п.п.3.3.1-3.3.4 договорів виконавець за вищевказаними договорами зобовязаний здійснювати ведення робіт та їх здачу відповідно до Державних будівельних норм А.3.1.5-96, забезпечити необхідними та якісними матеріалами, конструкціями, виробами та устаткуванням за погодженими за замовником цінами та виконувати роботи відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації.

Згідно з п.2.1 договору від 31.03.2016р. обсяг та вартість робіт визначаються прикладеною до договору договірною ціною, яка є динамічною та складає 470095,43 грн., ПДВ -78349,24 грн.

За змістом п.2.1 договору від 08.06.2016р. обсяг та вартість робіт визначаються прикладеною до договору договірною ціною, яка є динамічною та складає 92060,26 грн., ПДВ -15343,38 грн.

Облік виконаних робіт здійснюється на підставі підписаних актів виконаних підрядних робіт, складених за формою КБ-2в і довідки форми КБ-3 та актів передачі-приймання обладнання у монтаж, що підписуються щомісяця сторонами не пізніше 28 числа поточного місяця (п.2.2 договорів).

Відповідно до п.11.1 договорів, останні діють до 31.12.2016р., але у будь якому випадку до повного виконання сторонами зобовязань.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Пунктом 3.1.4 договорів від 31.03.2016р. та від 08.06.2016р. передбачений обовязок замовника прийняти закінчені роботи від виконавця, оформити актом введення обєкта в експлуатацію.

Як встановлено, на виконання умов договору від 31.03.2017р. за актом приймання виконаних будівельних робіт від 21.10.2016р. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 21.10.2016р. та на виконання умов договору від 08.06.2017р. за актом приймання виконаних будівельних робіт від 31.10.2016р. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 31.10.2016р., що підписані сторонами без будь-яких зауважень або заперечень, позивачем виконані, а відповідачем прийняті роботи з капітального ремонту котельної «№3 ПЕ «Димитровтепломережа» та «Капітального ремонту котельної Леніна 2 ВО «Волновахаміжрайтепломережа»» на загальну суму 551453,99 грн.

Відповідно до ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно п.3.1 договорів від 31.03.2016р. та від 08.06.2017р. передбачено обовязок замовника здійснювати розрахунки за виконані підрядні роботи.

За умовами п.п.2.3, 2.5 договорів оплата за виконані обсяги робіт здійснюється на підставі підписаних актів виконаних робіт, складених за формою КБ-2в і довідки форми КБ-3. Остаточні розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі підписаних актів виконаних робіт, складених за формою КБ-2в і довідки форми КБ-3 по закінченню робіт на обєкті.

Таким чином, сторонами у договорах від 31.03.2016р. та від 08.06.2017р. не було узгоджено певного строку сплати відповідачем вартості виконаних позивачем робіт.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк виконання зобов`язання не встановлений, кредитор вправі вимагати виконання в будь-який час, а боржник повинен виконати таке зобов`язання протягом семи днів з дня пред`явлення вимоги кредитором.

Першим документально підтвердженим зверненням позивача до відповідача з вимогою про сплату заборгованості є пред`явлення рахунків №23 від 24.10.2016р., №26 від 31.10.2016р. в момент їх оформлення.

Таким чином, відповідач мав сплатити вартість виконаних позивачем робіт за договором від 31.03.2016р. в строк до 31.10.2016р., договором від 07.11.2016р.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 551453,99 грн. за договорами від 31.03.2016р. та від 08.06.2017р. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України відповідач належним чином не виконав.

Відповідач у відзиві на позов від 10.08.2017р. №юр/1888 визнав позов в частині вимог про стягнення основного боргу.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу позивачем згідно ст.625 Цивільного кодексу України за період з 24.10.2016р. по 12.07.2017р. нараховано та предявлено до стягнення три проценти річних в сумі 11774,84грн. та інфляцію в сумі 58403,56 грн. за період з листопада 2016р. по червень 2017р.

Враховуючи висновки суду щодо строків, протягом яких відповідач мав сплатити вартість виконаних позивачем робіт, нарахування трьох процентів річних за договором від 31.03.2016р. за період з 24.10.2016р. по 31.10.2016р. є неправомірним.

Одночасно, решта вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляції є аріфметично вірною, такою, що відповідає законодавству та фактичним обставинам справи.

Як наслідок, за результатами проведеного судом перерахунку, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають три проценти річних в сумі 11504,38 грн. за період з 01.11.2016р. по 12.07.2017р. та інфляція в сумі 58403,56 грн. за період з листопада 2016р. по червень 2017р.

При цьому, заперечення відповідача проти позовних вимог про стягнення інфляції та трьох процентів річних, у звязку суд до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Згідно п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Відповідно до п.1.10 постанови за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посилання на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, проте, в частині вимог про стягнення трьох процентів річних в сумі 270,46 грн. є неправомірним, виходячи з того, що відповідач визнав позов в частині стягнення основного боргу, а заперечення проти трьох процентів річних та інфляції є безпідставними, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в сумі 621361,93 грн., у тому числі основний борг в розмірі 551453,99 грн., три проценти річних в сумі 11504,38 грн. та інфляція в сумі 58403,56 грн.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

Одночасно, враховуючи зменшення позивачем позовних вимог судовий збір в сумі 1180,20 грн. згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір підлягає поверненню з державного бюджету України.

За таких обставин, враховуючи викладене, керуючись ст.ст.4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Виробничо-комерційної фірми в виду Товариства з обмеженою відповідальністю "Нортекс", м.Краматорськ до ОСОБА_1 комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 621632,39 грн., у тому числі основний борг в розмірі 551453,99 грн., три проценти річних в сумі 11774,84 грн. та інфляція в сумі 58403,56 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (84307, Донецька обл., м.Краматорськ, пров.Земляний, 2, поштова адреса: 85114, Донецька обл., м.Костянтинівка, вул.Ємельянова, 69, ) на користь Виробничо-комерційної фірми в виду Товариства з обмеженою відповідальністю "Нортекс" (85830, Донецька обл., м.Красноармійськ (Покровськ), вул.8 березня, 145, ) основний борг в розмірі 551453,99 грн., три проценти річних в сумі 11504,38 грн. та інфляцію в сумі 58403,56 грн., всього заборгованість в сумі 621361,93 грн., судовий збір в сумі 9324,49 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути Виробничо-комерційній фірмі в виду Товариства з обмеженою відповідальністю "Нортекс" (85830, Донецька обл., м.Красноармійськ (Покровськ), вул.8 березня, 145, ) з державного бюджету України сплачений згідно платіжного доручення №79 від 17.07.2017р., судовий збір в сумі 1180 грн. 20 коп.

В судовому засіданні 06.09.2017р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина