ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2017 р. Справа № 922/195/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Лакіза В.В., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 на підставі довіреності від 09.03.2017р. №01/09.03.2017;

відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності від 08.09.2016р.;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3. на підставі довіреності від 19.11.2017р. №17/65,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор", м. Київ, (вх.№1103Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2017р. у справі №922/195/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" , м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промметсплав", м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", Донецька область, м. Краматорськ,

про стягнення 70428,96грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.03.2017р. у справі №922/195/17 (суддя Бринцев О.В.) відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промметсплав" про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг від 11.02.2016р. №НВ_11/02/16 у розмірі 70428,96грн.

Рішення суду з посиланням на положення статей 6, 627, 628, 638, 901, 903 Цивільного кодексу України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надання позивачем послуг за вищевказаним договором, зокрема акту прийому-передачі послуг, у звязку з чим, місцевий господарський суд, з урахуванням положень договору, дійшов висновку про невиконання позивачем пункту 3.4 даного договору, та відповідно, відсутність у відповідача обовязку щодо оплати вартості наданих послуг.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2017р. у справі №922/195/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог. Зокрема, апелянт наголошує на тому, що судом не було повно та всебічно досліджено умов укладеного між сторонами договору, а саме підпункту 2.3.1 пункту 2.3., яким сторони погодили, що виконавець (позивач) має право використовувати для стягнення боргу, який є предметом договору, зокрема такі способи, як супровід виконавчого провадження із правами, наданими стягувачу, ініціювання та супровід справ про банкрутство; не спростовано факту отримання ТОВ "Промметсплав" повного погашення заборгованості, стягнення якої було предметом договору та наслідком дій ТОВ "Лекснавнавігатор" шляхом подання заяви про порушення справи про банкрутство ПАТ „Енергомашспецсталь", наслідком чого було відкриття провадження у справі №905/3031/16 про банкрутство ПАТ "Енергомашспецсталь" та перерахування до прийняття ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство на розрахунковий рахунок відповідача - ТОВ "Промметсплав" 150000,00грн. (платіжне доручення № 1877 від 08.11.2016р.) та 143454,00грн. (платіжне доручення № 2547 від 28.11.2016р.), що загалом складає 293454,00грн. (сума яка є предметом договору).

Апелянт також не погоджується з висновком місцевого господарського суду, щодо того, що додані до позовної заяви копії платіжних доручень №1877 від 08.11.2016р. на суму 150000,00 грн. та №2547 віл 28.11.2016р. на суму 143454,00грн. з призначенням "основной долг и суд. сбор согласно решения хозяйст. суда Донецкой обл. от 11.06.2015г. по делу №905/2524/15" не є належним та допустими доказом виконання умов договору, з огляду на те, що вказані кошти були направлені саме на погашення заборгованості, яка була предметом договору, а відповідачем не було спростовано отримання та зарахування вказаних коштів на рахунок підприємства.

Крім того, апелянт зазначає, що висновки суду щодо відсутності виданих довіреностей та відсутності зв'язку фізичних осіб, яким безпосередньо видавалась довіреність, з ТОВ "Лекснавнавігатор" спростовується фактичними обставинами та наявними в справі матеріалами, а також приписами чинного цивільного законодавства, зокрема довіреність б/н від 11.02.2016р. була видана ТОВ "Промметсплав" в т. ч. на ОСОБА_1 на виконання пункту 2.2.1 договору про надання юридичних послуг № НВ_11/02/16 від 11.02.2016р., саме ОСОБА_1 був зазначений в Розділі 12 Договору про надання юридичних послуг № НВ11/02/16 від 11.02.2016 р. як уповноважена особа з боку виконавця, та тією ж особою як представником, була підписана заява про порушення справи про банкрутство.

Також, скаржник наголошує на тому, що судом не було прийнято до уваги тих обставин, що з умов укладеного між сторонами договору випливає, що оплата здійснюється без додаткових умов, як то підписання актів або виставлення рахунків тощо, а по факту отримання коштів безпосередньо замовником, проте, як зазначає апелянт, згідно змісту статей 11, 177, 509, 901, 903 Цивільного кодексу України, акт приймання-передачі виконаних робіт не є зобов'язанням, оскільки підставою для виникнення взаємних прав і обов'язків і, відповідно, зобов'язань, згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, є саме договір, обовязки за яким, позивачем було виконано у повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 04.05.2017р.

20.04.2017р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№4340), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" відмовити, рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2017р. у справі №922/195/17 залишити без змін.

У звязку з відпусткою судді Камишевої Л.М., автоматизованою системою документообігу суду 04.05.2017р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Здоровко Л.М., судді Шутенко І.А.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.05.2017р. відкладено розгляд справи на 08.06.2017р.

25.05.2017р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів (вх.№5470).

07.06.2017р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги (вх.№5986).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. відкладено розгляд справи на 03.07.2017р.; зобовязано відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Промметсплав" надати докази зарахування на розрахунковий рахунок підприємства грошових коштів отриманих від ПАТ "Енергомашспецсталь" на загальну суму 293454,00грн., на підставі платіжних доручень від 08.11.2016р. №1877 на суму 150000,00грн. "призначення платежу: Основной долг согласно решения хозяйств.суда Донецкой обл. от 11.06.2015р. по делу №905/2524/15 в т.ч. ПДВ 20% 20000,00грн." та від 28.11.2016р. №2547 на суму 143454,00грн. "призначення платежу: Основной долг согласно решения хозяйств.суда Донецкой обл. от 11.06.2015р. по делу №905/2524/15 в т.ч. ПДВ 20% 22950,00грн."; письмові пояснення та докази в обґрунтування щодо того, на якому саме рахунку підприємства обліковуються вищезазначені грошові кошти.

26.06.2017р. відповідачем на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення (вх.№6803), в яких зазначає, що 08.11.2016р. та 28.11.2016р. на поточний рахунок ТОВ "Промметсплав" від ПАТ "Енергомашспецсталь" надійшли грошові кошти на загальну суму 293454,00грн., на підставі платіжних доручень: №1877 від 08.11.2016р. на суму 150000,00грн., №2547 від 28.11.2016р. на суму 143454,00 грн. з призначенням платежу "Основной долг и суд сбор согласно решения хозяйст.суда Донецкой обл. от 11.06.2015г. По делу №905/2524/15-г в т.ч. НДС 22950,00грн.", та після отримання зазначених коштів ТОВ "Промметсплав" письмово звернулося до ПАТ "Енергомашспецсталь" з вимогою надати пояснення щодо зазначеного у платіжних дорученнях призначення платежу, однак, на даний час будь якої відповіді відповідачем отримано не було. Також, відповідач зазначає, що оскільки в вищезазначених платіжних дорученнях №1877 від 08.11.2016р. на суму 150000,00грн. та №2547 від 28.11.2016р. на суму 143454,00грн., в призначенні платежу зазначено номер іншої судової справи та будь - якої відповіді відповідач від боржника не отримав, ТОВ "Промметсплав" відповідно до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість" затверджено Наказом Міністерства фінансів України 08.10.1999р. №237 було віднесено отримані кошті по даних платіжних дорученнях в загальній сумі 293454,00грн. на рахунок №377 "Розрахунки з іншими дебіторами", як нез'ясований платіж, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю від 26.06.2017р., отже з урахуванням зазначеного, по даним бухгалтерського обліку ТОВ "Промметсплав" згідно рахунку №361 "Дебіторська заборгованість" ПАТ "Енергомашспецсталь" складає 287700,00грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю від 26.06.2017р. Крім того, на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. щодо надання пояснень, на якому саме рахунку підприємства обліковуються вищезазначені грошові кошти, відповідачем подано оборотно сальдову відомість від 26.06.2017р. по рахунку №377 "Розрахунки з іншими дебіторами" (як доказ віднесення отриманих коштів від ПАТ "Енергомашспецсталь" як незясований платіж) та оборотно - сальдову відомість від 26.06.2017р. по рахунку №361 "Дебіторська заборгованість" (як доказ наявності заборгованості ПАТ "Енергомашспецсталь").

30.06.2017р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи без участі його представника (вх.№6897).

30.06.2017р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення (вх.№6889).

03.07.2017р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових пояснень (вх.№6905).

У звязку з відпусткою судді Здоровко Л.М. та судді Шутенко І.А., автоматизованою системою документообігу суду 03.07.2017р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Лакізи В.В., судді Камишевої Л.М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017р. відкладено розгляд справи на 20.07.2017р.; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство "Енергомашспецсталь"; зобовязано позивача надіслати - Публічному акціонерному товариству "Енергомашспецсталь": копію позовної заяви та доданих до неї документів та надати до суду докази надсилання; копію апеляційної скарги та доданих до неї документів та надати до суду докази надсилання; ухвалено Публічному акціонерному товариство "Енергомашспецсталь" завчасно надати до Харківського апеляційного господарського суду: відзив на апеляційну скаргу, документальне та нормативне обґрунтування викладених доводів; письмові пояснення та докази в обґрунтування щодо перерахування грошових коштів у розмірі 293454,00грн. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Промметсплав" (відповідача у справі) на підставі платіжних доручень від 08.11.2016р. №1877 на суму 150000,00грн. "призначення платежу: Основной долг согласно решения хозяйств.суда Донецкой обл. от 11.06.2015р. по делу №905/2524/15 в т.ч. ПДВ 20% 20000,00грн." та від 28.11.2016р. №2547 на суму 143 454,00грн. "призначення платежу: Основной долг согласно решения хозяйств.суда Донецкой обл. от 11.06.2015р. по делу №905/2524/15 в т.ч. ПДВ 20% 22 950,00грн.".

19.07.2017р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№7572), в якому просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2017р. у справі №922/195/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Крім того, на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017р. третьою особою надано пояснення щодо перерахування грошових коштів у розмірі 293 454,00грн. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Промметсплав" (відповідача у справі) на підставі платіжних доручень від 08.11.2016р. №1877 на суму 150000,00грн. "призначення платежу: Основной долг согласно решения хозяйств.суда Донецкой обл. от 11.06.2015р. по делу №905/2524/15 в т.ч. ПДВ 20% 20000,00грн." та від 28.11.2016р. №2547 на суму 143454,00грн. "призначення платежу: Основной долг согласно решения хозяйств.суда Донецкой обл. от 11.06.2015р. по делу №905/2524/15 в т.ч. ПДВ 20% 22950,00грн.". У вказаних поясненнях третя особа зазначає, що на підставі вищевказаних платіжних доручень було сплачено заборгованість, яку було стягнуто саме за рішенням господарського суду Запорізької області від 11.06.2015р. у справі №908/2524/15-г, однак при оформленні платіжних доручень в призначені платежу було помилково зазначено: повний борг та судовий збір згідно рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2015 р. у справі № 905/2524/15-г, та у звязку з тим, що ТОВ "Промметсплав" було зараховано вказану суму, як незясований платіж, листом від 18.07.2017р. №17/765-1301 ПАТ "Енергомашспецсталь" було направлено на адресу відповідача корегувальний лист №12/88 від 12.07.2017р. про зміну призначення платежу, та на адресу відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції було направлено лист №17/66 від 18.07.2017р. про закінчення виконавчого провадження №48318039. На підтвердження викладених у відзиві обставин, третьою особою було додано до відзиву наступні документи: оригінали платіжних доручень; копію коригувального листа ПАТ "Енергомашспецсталь" з доказами відправлення ТОВ "Промметсплав"; копію листа ПАТ "Енергомашспецсталь" №17/766 від 18.07.2017р.; копію постанови від 18.07.2017р. відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження №48318039, згідно наказу №908 / 24/15-г від 09.07.2015р.

19.07.2017р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи без участі його представника. Крім того, на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017р. апелянтом надано докази направлення третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів та копії апеляційної скарги та доданих до неї документів (вх.№7579).

У звязку з відпусткою судді Камишевої Л.М., автоматизованою системою документообігу суду 19.07.2017р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Лакізи В.В., судді Шутенко І.А.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2017р. представник третьої особи пояснила, що грошові кошти у розмірі 293454,00грн., які були перераховані на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Промметсплав" (відповідача у справі) на підставі платіжних доручень від 08.11.2016р. №1877 на суму 150000,00грн. "призначення платежу: Основной долг согласно решения хозяйств.суда Донецкой обл. от 11.06.2015р. по делу №905/2524/15 в т.ч. ПДВ 20% 20000,00грн." та від 28.11.2016р. №2547 на суму 143454,00грн. "призначення платежу: Основной долг согласно решения хозяйств.суда Донецкой обл. от 11.06.2015р. по делу №905/2524/15 в т.ч. ПДВ 20% 22950,00грн.", були перераховані саме як заборгованість, яку було стягнуто саме за рішенням господарського суду Запорізької області від 11.06.2015р. у справі №908/2524/15-г, однак при оформленні платіжних доручень в призначені платежу було допущено помилку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2017р. розгляд справи відкладено на 30.08.2017р.

30.08.2017р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про застосування норм пункту 1 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України (вх.№8999), в якому просить суд визнати недійсними пункт з) підпункту 2.3.1. пункту 2.3. договору про надання юридичних послуг №НВ_11/02/16/ від 11.02.2016р. та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що вищевказаний пункт договору не відповідає вимогам закону оскільки у відповідності до приписів частини З статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", станом на 11.02.2016р. (дата укладення договору) сукупний розмір безспірної грошової вимоги кредитора (ТОВ "Промметсплав") становив 293454,00грн. що є менше ніж 300 мінімальних розмірів заробітної плати (413400,00грн.), що свідчило про відсутність правових підстав для порушення справи про банкрутство, у звязку з чим, на думку відповідача апеляційний господарський суд переглядаючи дану справу та розглядаючи позовні вимоги, що випливають з договору про надання юридичних послуг №НВ_11/02/16/ від 11.02.2016р. має перевірити правомірність цього договору, з урахування приписів пункту 1 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

30.08.2017р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення та клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики Вищого господарського суду України (вх.№9000, вх.№9001).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 31.08.2017р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної, просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2017р. у справі №922/195/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор", рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2017р. у справі №922/195/17 залишити без змін.

Представник третьої особи підтримала вимоги апеляційної скарги, просила задовольнити її у повному обсязі.

Також, представник відповідача підтримав подане клопотання про застосування приписів пункту 1 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України (вх.№8999), в якому просить суд визнати недійсними пункт з) підпункту 2.3.1. пункту 2.3. договору про надання юридичних послуг №НВ_11/02/16/ від 11.02.2016р.

Представники апелянта та третьої особи пояснили, що залишають розгляд вказаного клопотання на розсуд суду.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що представники сторін у судове засідання зявились і надали пояснення у справі в обґрунтування своїх вимог і заперечень, колегія суддів визнала за можливе розглянути скаргу в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11.02.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промметсплав" (надалі- замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" (надалі- виконавець) було укладено договір про надання юридичних послуг №НВ_11/02/16 (надалі договір) (т.1 а.с.45-49), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором таку юридичну комплексну допомогу (надалі - послуги): представництво інтересів замовника в судах будь-якої інстанції, органах Державної виконавчої служби України, підприємствах, установах чи організаціях стосовно стягнення заборгованості із ПАТ "Еергомашспецсталь" - далі по тексту боржник, боргу у розмірі 287700,00грн. основного боргу та 5754,00 грн. витрат зі сплати судового збору. Загальна сума заборгованості складає 293454,00грн., що підтверджується наказом господарського суду Запорізької області від 09.07.2015 року по справі № 908/2524/15-г (пункт 1.1. договору).

Пунктом 1.2.сторони погодили, що заборгованістю, стягненою за участю виконавця, вважається:

а) сума коштів (включаючи, але не обмежуючись, основним боргом, пенею, штрафними санкціями, 3% річних, судовими витратами), що надійшла в рахунок погашення заборгованості боржника перед замовником на його рахунки протягом усього терміну надання виконавцем послуг замовнику, починаючи з дня підписання договору;

б) будь-яке майно (рухоме та нерухоме), передане замовнику в рахунок погашення заборгованості боржника (ів) протягом усього терміну надання виконавцем послуг замовнику, починаючи з дня підписання договору;

с) будь-які майнові та/або немайнові права отримані (передані) замовнику в рахунок погашення заборгованості боржника протягом усього терміну надання виконавцем послуг замовнику, починаючи з дня підписання договору.

Відповідно до підпунктів 2.2.1., 2.2.2., 2.2.4. пункту 2.2. договору, замовник зобовязується своєчасно забезпечувати виконавця всім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених цим договором, у тому числі документами в потрібній кількості; своєчасно надавати виконавцю всю необхідну інформацію, в т.ч. інформацію про погашення оплату/погашення заборгованості , судові повістки, ухвали, листи та інші документи, що стосуються або спрямовані на виконання предмета договору; своєчасно

Підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. договору сторони погодили, що виконавець має право використовувати наступні способи стягнення боргу (всі або ті, котрі виконавець вважає необхідними і достатніми для повного, своєчасного і ефективного виконання доручення замовника), включаючи, але не обмежуючись:

а) телефонні переговори з боржником;

б) письмові повідомлення боржників про необхідність погашення заборгованості перед замовником;

в) особисті зустрічі уповноважених представників виконавця з боржником;

г)досудове врегулювання спорів;

д) повідомлення уповноважених органів України або інших держав про наявність у боржника невиконаних зобов'язань на території України (за умови, якщо такі дії не суперечать чинному законодавству и); .

є) супроводження судових процесів (досудова підготовка справ, представництво в судах всіх рівнів та спеціалізацій, з правами наданими законодавством);

ж) супровід виконавчого провадження із правами, наданими стягувачу;

з) ініціювання та супровід справ про банкрутство;

Виконавець зобовязується виконати дане йому доручення особисто. Він вправі передати виконання доручення іншій особі (заступникові) лише у випадках, коли він примушений до того силою обставин з метою захисту інтересів замовника. В цьому випадку виконавець зобов'язаний письмово повідомити замовника (підпункт 2.4.3. пункту 2.4. договору).

Розділом 3 договору сторони погодили порядок оплати послуг виконавця.

Так, відповідно до пункту 3.1. договору, винагорода виконавця складає 20% від фактично стягнутої заборгованості згідно із пунктами 1.1., 1.2. цього Договору. При виплаті винагороди виконавцю, на суму винагороди нараховується ПДВ згідно чинного законодавства України.

Пунктом 3.2. Договору сторони погодили, що замовник зобовязується здійснити оплату Послуг у наступному порядку: 20% від фактично отриманих (стягнутих) замовником грошових коштів згідно із пунктами 1.1., 1.2. цього договору, не пізніше 3-х банківських днів з дати отримання грошових коштів або майна від Боржника.

Пунктами 3.4. та 3.5. договору сторони погодили, що належне виконання послуг підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг. Акт прийому-передачі, підписаний та переданий засобами факсимільного звязку, має юридичну силу оригіналу, але не звільняє сторін від зобовязання передати іншій стороні оригінальний примірник, оформлений належним чином. Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання акту прийому-передачі наданих послуг зобовязується підписати зазначений акт або надати претензії у письмовому вигляді у той же строк.

Сторони зобов'язані призначити відповідальних посадових осіб, уповноважених вести і приймати виконання доручень у рамках даного Договору (пункту 7.1. договору).

Так, відповідно до пункту 12.1 даного договору відповідальною особою з боку виконавця визначено - ОСОБА_1.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх обов'язків (пункт 5.1. договору).

Як зазначає позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор", на виконання вимог укладеного між сторонами договору, було здійснено попередній аналіз стану примусового стягнення з ПАТ "Енергомашспецсталь" на користь ТОВ "Промметсплав" заборгованості відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р. у справі №908/2524/15-г, та встановлено, що дієвим заходом примусового стягнення вказаної заборгованості є подання щодо "Енергомашспецсталь"заяви про порушення справи про банкрутство з огляду на наявність понад 170 незавершених виконавчих проваджень, відкритих за період з 07.05.2009р.

У звязку з цим, позивачем, керуючись наданими йому договором правом на ініціювання та супровід справ про банкрутство, було підготовлено документи та об'єднану заява про порушення справи про банкрутство щодо ПАТ „Енергомашспецсталь", вирішено питання сплати судового збору у розмірі 13780,00грн. та 20.10.2016р. подано до господарського суду Донецької області відповідну заяву, наслідком чого було відкриття провадження у справі № 905/3031/16 про банкрутство ПАТ „Енергомашспецсталь", та оскільки відповідно до Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою недопущення порушення справі банкрутство боржник має право погасити до дня підготовчого засідання вимоги всіх ініціюючих кредиторів (повністю або частково), на розрахунковий рахунок ТОВ "Промметсплав" ПАТ "Енергомашспецсталь" було сплачено 150 000 (платіжне доручення № 1877 від 08.11.2016 р.) та 143 454,00грн. (платіжне доручені 2547 від 28.11.2016 р.), що загалом складає 293 454.00грн.

Отже, як зазначає позивач, свої зобов'язання за договором ним було виконано в повному обсязі, внаслідок чого відбулось повне погашення існуючої заборгованості ПАТ "Енергомашспецсталь" перед ТОВ "Промметсплав" в розмірі 293454,00грн., проте відповідачем - свого зобовязання щодо оплати наданих послуг виконано не було, у звязку з чим, 30.11.2016р. позивачем на адресу відповідача було направлено лист претензію вих.№01/11-2016, в якій ТОВ "Лекснавігатор" просив здійснити оплату за надані послуги у відповідності до пункту 3.1. договору (т.1 а.с.133-134).

Проте, вказана претензія була залишена відповідачем без задоволення, що і стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" 10.01.2017р. до господарського суду Харківської області з позовною заявою (т. 1 а.с.4-89), в якій просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промметсплав" заборгованості за договором про надання юридичних послуг від 11.02.2016р. №НВ_11/02/16 у розмірі 70 428,96грн.

Також, на підтвердження надання юридичних послуг та відповідно наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, позивачем було подано до господарського суду першої інстанції копії рахунків-фактур від 09.11.2016р. №09112016-1 на суму 36000,00грн., від 29.11.2016р. № на суму 34428,96грн. (т.1 а.с.131-132); копію довіреності від 11.02.2016р. б/н виданої ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.50); копію колективної заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Енергомашспецсталь" (т.1 а.с.58-79); копію ухвали господарського суду Донецької області від 31.10.2016р. у справі №905/3031/16 про прийняття заяви про порушення провадження у справі про банкрутство (т.1 а.с.80); копію поданого до господарського суду Донецької області клопотання про відкладення підготовчого засідання (т.1 а.с.81- 83); копію ухвали господарського суду Донецької області від 09.11.2016р. у справі №905/3031/16 про відкладення розгляду справи (підготовчого засідання) (т. 1 а.с.84-85); копію ухвали господарського суду Донецької області від 29.11.2016р. у справі №905/3031/16 про відмову в порушенні провадження у справі про банкрутство ПАТ "Енергомашспецсталь" (т. 1 а.с.86-88).

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.03.2017р. у даній справі відмовлено в задоволені позову повністю (т. 1 а.с.239-242).

Досліджуючи матеріали справи у їх сукупності, та надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини сторін виникли з виконання договору про надання юридичних послуг від 11.02.2016р. №НВ_11/02/16 та регулюються умовами цього договору, нормами Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобовязань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 180 Господарського кодексу України передбачає, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Як було зазначено вище, між сторонами було укладено договір про надання юридичних послуг від 11.02.2016р. №НВ_11/02/16, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг, та регулюється зокрема приписами статей 901-907 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України закріплено обов'язок замовника оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

З аналізу вказаних правових норм випливає, що договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов'язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Колегія суддів зазначає, що за приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. До обставин, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі.

Отже, предметом доказування у даній справі є сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення спору.

Згідно з приписами статті 34 цього ж Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належними є докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 43 вказаного Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, при вирішенні господарських спорів суд забезпечує сторонам рівні умови для встановлення фактичних обставин справи і оцінює кожний доказ окремо, та усі докази в сукупності.

Так, зі змісту умов укладеного між сторонами договору, а саме пункту 3.1. вбачається, що винагорода виконавця складає 20% від фактично стягнутої заборгованості згідно із пунктами 1.1. та 1.2. цього договору.

Пунктами 3.4. та 3.5. договору сторони погодили, що належне виконання послуг підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг. Акт прийому-передачі, підписаний та переданий засобами факсимільного звязку, має юридичну силу оригіналу, але не звільняє сторін від зобовязання передати іншій стороні оригінальний примірник, оформлений належним чином. Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання акту прийому-передачі наданих послуг зобовязується підписати зазначений акт або надати претензії у письмовому вигляді у той же строк.

З умов договору про надання юридичних послуг від 11.02.2016р. №НВ_11/02/16 вбачається, що сторони визначили акт приймання-передачі виконаних робіт суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин, а тому договір як джерело матеріального права при вирішенні спору підлягає застосуванню у повному обсязі згідно зі статтями 6, 11 Цивільного кодексу України.

Отже, остаточний розрахунок за надані послуги виконавець здійснює на підставі акта приймання-передачі виконаних робіт, підписаного сторонами, або підписаного лише виконавцем за умови відмови замовника від його підписання чи ненаданні зауважень до нього протягом трьох днів з моменту його отримання.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні статтей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про передачу акту прийому-передачі наданих послуг замовнику ТОВ "Промметсплав" або відмову у його підписанні відповідачем, даних доказів не було надано апелянтом ані до місцевого госпдодарського суду ані до апеляційного господарського суду, а отже зважаючи на умови договору у відповідача не виникло обовязку щодо оплати наданих послуг.

Крім того, в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевим господарським судом не було спростовано факту отримання ТОВ "Промметсплав" повного погашення заборгованості, стягнення якої було предметом договору, саме внаслідок дій ТОВ "Лекснавнавігатор" шляхом подання заяви про порушення справи про банкрутство ПАТ "Енергомашспецсталь", наслідком чого було відкриття провадження по справі №905/3031/16 про банкрутство ПАТ "Енергомашспецсталь" та перерахування до прийняття ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство на розрахунковий рахунок відповідача - ТОВ „Промметсплав" 150000,00грн. (платіжне доручення №1877 від 08.11.2016р.) та 143454,00грн. (платіжне доручення № 2547 від 28.11.2016р.), що загалом складає 293454,00грн. (сума яка є предметом договору).

Окрім того, апелянт наголошував на тому, що додані до позовної заяви копії платіжних доручень №1877 від 08.11.2016р. на суму 150000,00грн. та №2547 від 28.11.2016р. на суму 143454,00грн. з призначенням "основной долг и суд. сбор согласно решения хозяйст. суда Донецкой обл. от 11.06.2015г. по делу №905/2524/15" є належним та допустими доказом виконання умов договору, з огляду на те, що вказані кошти були направлені саме на погашення заборгованості, яка була предметом договору, а відповідачем не було спростовано отримання та зарахування вказаних коштів на рахунок підприємства.

Під час апеляційного перегляду справи, враховуючи той факт, що відповідач заперечуючи проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги, зазначав про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та відповідно стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг від 11.02.2016р. №НВ_11/02/16 у розмірі 70428,96грн., колегією суддів, з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, зясування усього кола обставин, що входять до предмету доказування у даній справі та прийняття законного та обґрунтованого рішення, ухвалою Харківського апеляційного госпдарського суду від 03.07.2017р. було залучено ОСОБА_4 акціонерне товариство "Енергомашспецсталь" до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та зобовязано надати письмові пояснення та докази в обґрунтування щодо перерахування грошових коштів у розмірі 293454,00грн. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Промметсплав" (відповідача у справі) на підставі платіжних доручень від 08.11.2016р. №1877 на суму 150000,00грн. "призначення платежу: Основной долг согласно решения хозяйств.суда Донецкой обл. от 11.06.2015р. по делу №905/2524/15 в т.ч. ПДВ 20% 20000,00грн." та від 28.11.2016р. №2547 на суму 143454,00грн. "призначення платежу: Основной долг согласно решения хозяйств.суда Донецкой обл. от 11.06.2015р. по делу №905/2524/15 в т.ч. ПДВ 20% 22950,00грн.".

На виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017р. третьою особою було надано письмові пояснення щодо перерахування грошових коштів у розмірі 293 454,00грн. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Промметсплав" (відповідача у справі) та зазначено, що на підставі вищевказаних платіжних доручень було сплачено заборгованість, яку було стягнуто саме за рішенням господарського суду Запорізької області від 11.06.2015р. у справі №908/2524/15-г, однак при оформленні платіжних доручень в призначені платежу було помилково зазначено: повний борг та судовий збір згідно рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2015 р. у справі № 905/2524/15-г.

У звязку з тим, що ТОВ "Промметсплав" було зараховано вказану суму, як незясований платіж, листом від 18.07.2017р. №17/765-1301 ПАТ "Енергомашспецсталь" було направлено на адресу відповідача корегувальний лист №12/88 від 12.07.2017р. про зміну призначення платежу, та на адресу відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції було направлено лист №17/66 від 18.07.2017р. про закінчення виконавчого провадження №48318039.

На підтвердження викладених обставин, третьою особою було додано до наступні документи: оригінали платіжних доручень; копію коригувального листа ПАТ "Енергомашспецсталь" з доказами відправлення ТОВ "Промметсплав"; копію листа ПАТ "Енергомашспецсталь" №17/766 від 18.07.2017р.; копію постанови від 18.07.2017р. відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження №48318039, згідно наказу №908 / 24/15-г від 09.07.2015р.

Разом з тим, з поданих відповідачем до апеляційного господарського суду письмових пояснень вбачаться, що за результатами розгляду корегувального листа третьої особи - ПАТ "Енергомашспецсталь" №12/88 від 12.07.2017р. про зміну призначення платежу від 01.08.2017р.,відповідачем було направлено заяву про відмову у погодженні зміни призначення платежу у платіжних дорученнях №1877 від 08.11.2016 р. та №2547 від 28.11.2016 р.

З огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів зазначає, що факт відправлення контрагенту листів з повідомленням про зміну призначення платежу, без надання контрагентом погодження на це, не свідчить про безумовну зміну призначень таких платежів, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Вищого господарського суду України від 19.04.2017р. у справі №926/2483/16, у звязку з чим, судова колегія приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи платіжні доручення не є належними та допустимими доказами у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України того факту, що кошти згідно платіжних доручень №1877 від 08.11.2016 р. на суму 150000,00грн. та №2547 від 28.11.2016 р. на суму 143 454.00 грн., були перераховані відповідачу саме як "основной долг и судебньй сбор, согласно решения хозяйственного суду Запорожской области от 11.06.2015 г. по делу №908/2524/15-г."

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що надані позивачем копії рахунків-фактур від 09.11.2016р. №09112016-1 на суму 36000,00грн., від 29.11.2016р. № на суму 34428,96грн. (т.1 а.с.131-132) за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, встановленим статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та зазначає, що рахунки-фактури є одностороннім документом, що не посвідчують факт надання послуги виконавцем, прийняття її замовником та виникнення у замовника обовязку щодо оплати вказаної послуги.

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 30.09.2013 р. у справі №5011-6/14673-2012.

Також, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо того, що довіреність від 11.02.2016р. б/н видана ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.50) не підтверджує факту надання послуг на виконання договору про надання юридичних послуг від 11.02.2016р. №НВ_11/02/16, оскільки вона видана фізичним особам незалежно від їх трудових відносин із позивачем, не містять посилання на спірний договір, та до того ж, саме по собі факт видачі довіреності не підтверджує факт надання послуг довірителю уповноваженою особою взагалі, та на виконання умов договору про надання юридичних послуг від 11.02.2016р. №НВ_11/02/16 зокрема.

Щодо доданих позивачем до матеріалів справи на підтвердження виконання умов договору та відповідно надання юридичних послуг документів, а саме: копії колективної заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Енергомашспецсталь" (т.1 а.с.58-79); копії ухвали господарського суду Донецької області від 31.10.2016р. у справі №905/3031/16 про прийняття заяви про порушення провадження у справі про банкрутство (т.1 а.с.80); копії поданого до господарського суду Донецької області клопотання про відкладення підготовчого засідання (т.1 а.с.81- 83); копії ухвали господарського суду Донецької області від 09.11.2016р. у справі №905/3031/16 про відкладення розгляду справи (підготовчого засідання) (т. 1 а.с.84-85) та копії ухвали господарського суду Донецької області від 29.11.2016р. у справі №905/3031/16 про відмову в порушенні провадження у справі про банкрутство ПАТ "Енергомашспецсталь" (т. 1 а.с.86-88), колегія суддів зазначає, що вказані документи також не є належними доказами, оскільки в них відсутня будь-яка інформація, яка б свідчила про те, що саме ТОВ "Лекснавнавігатор" здійснювало представництво інтересів ТОВ "Промметсплав" у вищевказаній справі чи надавало правову допомогу в контексті вирішення питань, повязаних із даною справою.

Колегія суддів також погоджується з доводами відповідача щодо того, що відсутність виписаної та зареєстрованої позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної на суму послуг (70428,96грн.) є доказом невиконання та ненадання послуг позивачем, з огляду на те, що в силу приписів пунктів 198.1, 198.2. статті 198, пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, доказом проведення господарської операції (у даному випадку надання послуг за договором) є саме реєстрація податкової накладної.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що при запереченнях контрагента за договором, позивач зобовязаний довести суду сам факт надання послуг будь-якими іншими належними доказами по справі, як то посилання виконавця на виготовлення позовів, листів, звернень до уповноважених органів, зазначення учасників судового процесу в процесуальних документах суду тощо.

Тобто, у зобов'язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця немає матеріального змісту, як це має місце при виконанні робіт, а полягає у самому процесі надання послуги, та відповідно до умов договору про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели.

З урахуванням наведених особливостей слід зазначити, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об'єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об'єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем, отже, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги.

Таким чином, обов'язок відповідача (як замовника) сплатити кошти, обумовлений пунктом 3.1., кореспондується з обов'язком виконавця (позивача) надати передбачені пунктами 1.1. та 1.2. договору послуги.

Проте, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Промметсплав" послуг на виконання договору №НВ_11/02/16/ від 11.02.2016р., у звязку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог та відповідно стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 70 428,96 грн.

Колегія суддів з урахуванням вищевикладених обставин також дійшла висновку щодо відмови в задоволенні поданого відповідачем до апеляційного господарського клопотання про застосування норм пункту 1 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України (від 30.08.2017р. вх.№8999), про визнання недійсними пункт з) підпункту 2.3.1. пункту 2.3. договору про надання юридичних послуг №НВ_11/02/16/ від 11.02.2016р., яким сторони погодили, що виконавець має право використовувати такі способи захисту, як ініціювання та супровід справ про банкрутство, з огляду на те, що відповідачем не наданого правового обґрунтування щодо наявності правових підстав для визнання вказаного пункту договору недійсним, вказаний пункту не суперечить приписам статей 203, 215 Цивільного кодексу України та не порушує будь-яких прав відповідача.

За приписами статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судова колегія також зазначає, що приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

У пункті 54 рішення від 28.01.2011. "Трофимчук проти України" Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (див. рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки суд першої інстанції дослідив належним чином обставини справи і докази на їх підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2017р. у справі №922/195/17 слід залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2017р. у справі №922/195/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2017р.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Лакіза В.В.

Суддя Шутенко І.А.