ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2017 року Справа № 904/6028/17
Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)
суддів: Білецької Л.М., Коваль Л.А.,
при секретарі судового засідання Дон О.Я.
представники сторін:
від позивача: Леонов В.М., заступник начальника Південно-Східного територіального юридичного відділу, підполковник юстиції, довіреність №220/495/д від 28.12.2016 року;
від відповідача: Малик А.С., представник, довіреність №3 від 02.06.2017 року,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2017 року у справі №904/6028/17
за позовом Міністерства оборони України, м. Київ
до Приватного підприємства "Швейне об`єднання "Авітекс", м. Дніпро
про стягнення 33 990 грн.

В С Т А Н О В И В:
Міністерство оборони України звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Приватного підприємства "Швейне об`єднання "Авітекс" пеню у сумі 33 990 грн.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2017 року у справі №6028/17 (суддя Манько Г.В.) в задоволенні позову відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що сторонами підписано видаткову накладну №РН-0000005 30.05.2016 року, акт приймального контролю (якості) № 32/ складений 30.05.2016 року, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов до висновку, що товар поставлений з дотриманням умов, передбачених пунктами 1.2, 6.3 договору - до 31.05.2016 року.
Місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача на те, що поставка виробів на склад відбулося 06.06.2016 року, оскільки безпосереднє завезення позивачем виробів на власний склад є внутрішнім переміщенням товару та не свідчить про прострочення поставки товару відповідачем.
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Міністерство оборони України звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2017 року у справі №904/6028/17 та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про поставку товару у строки визначені договором, оскільки пунктом 6.1 договору визначено, що договір поставляється на умовах DDP склад замовника. Апелянт зазначає, що місцевий господарський суд не надав належної оцінки умовам пункту 6.1 договору та дійшов до неправильного висновку про поставку товару без прострочення. Також, апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на безпідставне відхилення клопотання позивача про відкладення розгляду справи, що позбавило позивача можливості надати обґрунтовані заперечення на відзив відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2017 року у справі №904/6028/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Євстигнеєв О.С., Коваль Л.А., розгляд справи призначений у судове засідання на 22.08.2017 року.
Згідно розпорядження в.о. керівника апарату суду у зв`язку із перебуванням судді Євстигнеєва О.С. у відпустці призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/6028/17.
Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів для розгляду справи №904/5459/17 визначено колегію суддів у складі головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Білецька Л.М., Коваль Л.А.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2017 року у справі №904/6028/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Білецька Л.М., Коваль Л.А.
У судовому засіданні, яке відбулося 22.08.2017 року, представник апелянта апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.
Приватне підприємство "Швейне об`єднання "Авітекс" проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
У судовому засіданні 22.08.2017 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.
Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 11.04.2016 року між Міністерством оборони України (замовник) та Приватним підприємством "Швейна фабрика "Авітекс" (постачальник) укладений договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету України) №286/3/16/32, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується у 2016 році поставити одяг верхній, інший, чоловічий і хлопчачий (верхній одяг), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі.
Відповідно до пункту 1.2 договору ціна товару з ПДВ складає: 3 399 000,00 грн. Строк (термін) постачання - до 31.05.2016 року включно.
Згідно з пунктами 1.3, 1.5 договору постачальник самостійно закуповує сировину, матеріали та комплектуючі вироби для виготовлення товару. Замовником погоджено виготовлення костюму літнього польового з тканини типу 3 класу 7 згідно ТУ У 13.2-4:2015. Товар постачається партіями, які формуються відповідно до рознарядки та ростовки Міністерства оборони України, які є невід`ємними частинами цього Договору. При формуванні кожної партії товару має бути витримана пропорційність за розмірами, яка встановлена ростовкою Міністерства оборони України.
Відповідно до пункту 3.7 договору приймання товару оформляється актом приймального контролю (якості), який повинен бути складений представником Замовника. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару за якістю та направляється Замовнику після відправки товару разом з рахунком-фактурою.
Датою поставки товару вважається дата, вказана одержувачем замовника в акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній постачальника (пункт 6.3 договору).
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору №286/3/16/32 від 11.04.2016 року Приватним підприємством "Швейна фабрика "Авітекс" здійснено поставку Міністерству оборони України костюму літнього польового у кількості 5 000 шт. вартістю 3 399 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000005 від 30.05.2016 року (а.с. 43).
Також, сторонами підписаний акт приймального контролю (якості) № 32/1, в якому зазначено про відсутність забракованого товару та про передання товару на відповідальне зберігання 30 травня 2016 року (а.с. 22).
В матеріалах справи міститься оголошення № 32/1 у якому зазначено про прийняття 5 000 шт. виробів, в тому числі й 46 виробів після усунення дефектів. Вироби відповідають технічним умовам та робочому зразку. Представник замовника отримав оголошення 30.05.2016 року (а.с. 23).
На оголошенні №32/1 міститься повідомлення №469 про те, що вказаний товар (5 000 шт. костюмів літніх польових) завезені до Військової частини НОМЕР_1 06.06.2016 року.
Міністерство оборони України посилається на неналежне виконання Приватним підприємством "Швейна фабрика "Авітекс" умов договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету України) №286/3/16/32 від 11.04.2016 року в частині своєчасної поставки товару, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.
Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.
Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).
Відповідно до пункту 8.3.4 договору за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,2 відсотка від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 10 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості договору.
Позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня за несвоєчасну поставку товару у сумі 33 990,00 грн. (за 5 днів прострочки).
Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що відповідачем поставлений товар з дотриманням строків, встановлених пунктами 1.2, 6.3 договору - до 31.05.2016 року, тому пеня нарахована безпідставно, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позову.
Місцевим господарським судом відхилені посилання позивача на те, що завезення виробів на склад відбулося 06.06.2016 року (з прострочкою поставки в 5 діб) , оскільки безпосереднє завезення позивачем виробів на власний склад є внутрішньовідомчим переміщенням товару та не свідчить про прострочення поставки товару відповідачем.
Апеляційний господарський суд погоджується із таким висновком місцевого господарського суду та зазначає, що умовами договору (пункт 6.3) визначено, що датою поставки товару є дата, вказана замовником в акті приймання контролю якості та видатковій накладній, у даному випадку 30.05.2016 року.
Доводи апелянта стосовно прийняття місцевим господарським судом рішення без урахування положень пункту 6.1 договору відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки вказаним пунктом передбачений спосіб поставки товару - DDP склад замовника. При цьому, дата поставки рахується саме з дати, яка вказана замовником в акті приймання контролю якості та видатковій накладній, а не з дати завезення товару на склад замовника.
Також, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтовану відмову місцевим господарським судом у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, що позбавило можливості підготувати заперечення на відзив надати відповідні докази.
Так, відзив на позов був наданий представником відповідача 06.06.2017 року (а.с. 33-36), у судовому засіданні, яке відбулося 06.06.2017 року представник позивача був присутній, про оголошення перерви у судовому засіданні до 13.06.22017 року був належним чином повідомлений (а.с. 45).
13.06.2017 року представником позивача подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю підготувати пояснення на відзив на позов (а.с. 57).
Між тим, будь-яких нових доказів позивачем не надано ні до місцевого господарського суду, ні до апеляційного господарського суду. Доводи позивача про те, що пунктом 6.1 договору передбачений спосіб поставки товару DDP склад замовника містяться як в апеляційній скарзі так і в позовній заяві.
У зв`язку з чим апеляційний господарський суд не вбачає порушень місцевим господарським судом прав позивача стосовно подання додаткових пояснень та доказів.
Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з пунктом 2.4 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
За подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2017 року у справі №904/6028/17 підлягає сплаті судовий збір у сумі 1 760,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 року Міністерству оборони України надано відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги до 21.08.2017 року.
Станом на час розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2017 року у справі №904/6028/17 Міністерством оборони України не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку.
Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача (апелянта).
Керуючись статтями 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2017 року у справі №904/6028/17 залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Дніпропетровської області 13.06.2017 року у справі №904/6028/17 залишити без змін.
Стягнути з Міністерства оборони України в доход Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра судовий збір за розгляд апеляційної скарги у сумі 1 760,00 грн., про що видати наказ.
Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.
Повна постанова складена 23.08.2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Л.А. Коваль