ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2017 р. Справа № 911/2153/17

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен", м. Київ,

до відповідача овариства з обмеженою відповідальністю "Алекс-ЛТД", м. Вишгород,

про стягнення 1 269,53 грн.

Суддя О.В. Конюх

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважена, довіреність від 16.01.2017 №5;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернувся до господарського суду Київської області з позовом №12/04-750 від 27.06.2017 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-ЛТД», в якому просить суд стягнути з відповідача 1269,53 грн. заборгованості за договором №36Е13 на обслуговування електрообладнання від 17.04.2013, яка складається з: 711,34 грн. основного боргу, 505,69 грн. інфляційних втрат та 52,50 грн. 3% річних, та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на 17.04.2013 між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс ЛТД» (замовник) було укладено договір №36Е13 на обслуговування електрообладнання, відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець взяв на себе технічне обслуговування електрообладнання обєктів замовника, розташованих на станціях метро «Позняки», «Осокорки» та «Палац Україна» - кіосків та кабельних ліній. Протягом дії договору (до 31.03.2015) позивач надавав обумовлені договором послуги та виконував роботи, які відповідачем в повному обсязі оплачені не були, в результаті чого за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 711,34 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку з врахуванням інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих згідно ст. 625 ГПК України у звязку із простроченням грошового зобовязання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.07.2017 позовну заяву Комунального підприємства «Київський метрополітен» прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/2153/17 та призначено справу до розгляду на 02.08.2017.

Ухвалою суду від 01.08.2017 справа прийнята до провадження суддею Конюх О.В. Ухвалою від 02.08.2017 розгляд справи відкладено на 21.08.2017, відповідача зобовязано подати документи, які підтверджують справу грошових коштів позивачу за договором обслуговування електрообладнання №36Е13 від 17.04.2013.

В судове засідання 21.08.2017 з'явився представник позивача, який в усних поясненнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Відповідач свого представника в судові засідання 02.08.2017 та 21.08.2017 не скерував, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Суд, у відповідності до вимог ст. 64, 87 ГПК України, направляв відповідачу на належну адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, копію ухвали господарського суду від 17.07.2017 та копію ухвали про відкладення судового засідання від 02.08.2017 рекомендованими листами з повідомленнями. Вказані поштові відправлення підприємством зв'язку на адресу суду не повернуті.

Відповідно до розяснень та рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в підпункті 3.9.1 пункту 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України. За змістом зазначених статей, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно підпункту 3.9.2. пункту 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов Комунального підприємства «Київський метрополітен», м. Київ (далі по тексту КП «Київський метрополітен») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-ЛТД», м. Вишгород (далі ТОВ «Алекс-ЛТД») про стягнення 1269,53 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Так, 17.04.2013 між КП «Київський метрополітен» (виконавець) та ТОВ «Алекс-ЛТД» (замовник) укладено договір №36Е13 на обслуговування електрообладнання (далі Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе технічне обслуговування електрообладнання обєктів замовника (кіосків та кабельних ліній на станціях метро «Позняки» (приміщення №13), «Осокорки» (приміщення №9) та «Палац Україна» (приміщення №13) (пункт 1.1). В обсяг робіт виконавця входить профілактичний та поточний ремонт електромережі згідно технологічного процесу №ТПЕ-302001 та згідно річного плану-графіку ППР (додаток №1 до договору) (розділ 2).

Акт виконаних робіт надається виконавцем в кінці кожного кварталу (пункт 3.4).

Вартість робіт згідно калькуляцій становить 10 760,82 грн. на рік, сума щоквартальної оплати 2690,20 грн. (пункти 3.1, 3.2). Виплата здійснюється щоквартально до 10 числа місяця наступного за звітним (пункти 3.2, 3.3). Розмір платежів за надання послуг можуть бути змінені протягом дії договору в односторонньому порядку на підставі нормативно-розпорядчих документів КП «Київський метрополітен». Виконавець має право листом повідомити замовника про новий тариф (ціну), що автоматично змінить вартість платежів по даному договору, а сам лист буде вважатися невідємною частиною договору (пункт 4.1).

У випадку необґрунтованої повної або часткової відмови від сплати рахунку замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі двох облікових ставок НБУ за кожен день прострочки (пункт 4.1).

Додатковою угодою №1 від 03.06.2013 сторони внесли зміни щодо переліку обєктів замовника, інші умови договору без змін.

Додатковою угодою №2 від 27.03.2014 сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2014, інші умови договору без змін.

Додатковою угодою №3 від 01.09.2014 сторони погодили, що вартість робіт за договором становить 7 335,55 грн., щоквартальний платіж становить 1833,89 грн., у всьому іншому сторони керуються умовами договору.

Додатковою угодою №4 від 26.12.2014 сторони внесли зміни в реквізити виконавця, доповнили пункт 3.1 договору умовою про те, що датою оплати є дата зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця, а обмін документами може проводитись будь-яким видом електронною поштою, телефаксом з подальшим отриманням оригіналів документів. Також сторони погодили строк дії договору до 28.02.2015.

Додатковою угодою №5 від 25.02.2015 сторони продовжили строк дії договору до 31.03.2015.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно повинно бути виконано у цей строк. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 ГК України.

Протягом дії договору до 31.03.2015 позивач надавав відповідачу обумовлені договором послуги, вартість яких за весь період договору, з врахуванням укладених додаткових угод становить 11 789,31 грн. З 01.04.2015 договір є припиненим у звязку із закінченням строку, на який його було укладено. В порядку пунктів 3.2, 3.3 Договору строк остаточного розрахунку за договором настав 10.04.2015.

Відповідно до частини 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Відповідач сплатив за надані послуги частково загалом в сумі 11077,97 грн., відповідно вартість наданих та не оплачених послуг, строк оплати яких настав, становить 711,34 грн.

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалами господарського суду Київської області від 17.07.2017 та 02.08.2017 було зобовязано відповідача подати документи, що підтверджують сплату коштів за Договором, а також запропоновано відповідачу подати відзив на позов з документальним та правовим обґрунтуванням заперечень. Відповідач доказів належного виконання своїх зобовязань перед позивачем за Договором суду не представив.

Таким чином, судом встановлено факт порушення відповідачем ТОВ «Алекс-ЛТД» своїх договірних зобовязань перед КП «Київський метрополітен» щодо оплати наданих послуг, відповідно вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 711,34 грн. є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджується та підлягає задоволенню в заявленій сумі.

У звязку із наявністю вказаної простроченої заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача відповідно до ст. 625 ЦК України 505,69 грн. інфляційних втрат та 52,50 грн. 3% річних, нарахованих за період з 11.01.2015 по 27.06.2017.

Щодо зазначених позовних вимог господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду УКраїни від 26.04.2017 у справі № 918/329/16|3-1522гс16.

Судом враховано, що заборгованість в сумі 711,34 грн. виникла за І квартал 2015 року, а отже мала бути сплачена в порядку пункту 3.3 Договору до 10 числа місяця, наступного за звітним, тобто до 10.04.2015, відтак позивачем невірно визначено період прострочення грошового зобовязання з 11.01.2015, а не з 11.04.2015.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За таких обставин, здійснивши власний розрахунок належних до сплати процентів річних та інфляційних втрат, суд встановив, що вірно розраховані належні до сплати проценти річних становлять 47,24 грн., а інфляційні втрати становлять 190,36 грн., у звязку з чим вказані вимоги позивача слід задовольнити частково.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунок позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, законними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд приймає рішення про стягнення з відповідача ТОВ «Алекс-ЛТД» на користь позивача 711,34 грн. основного боргу, проценти річних в сумі 47,24 грн. та інфляційні втрати в сумі 190,36 грн.

Оскільки спір виник в результаті неправильних дій відповідача, який неналежним чином виконав своє господарське зобовязання, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду за захистом свого порушеного права, суд у відповідності до ст. 49 ГПК України покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору в мінімальному законом встановленму розмірі в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 2, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-ЛТД» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-ЛТД» (07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Київська, буд. 10, ідентифікаційний код 20588975)

на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 35, ідентифікаційний код 03328913)

711,34 грн. (сімсот одинадцять гривень тридцять чотири копійки) основного боргу,

47,24 грн. (сорок сім гривень двадцять чотири копійки) процентів річних,

190,36 грн. (сто девяносто гривень тридцять шість копійок) інфляційних втрат,

1600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 01.09.2017

Суддя О.В. Конюх