ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2017 р. Справа № 911/2277/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Екосервіс Груп, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Горенка

до Товариства з обмеженою відповідальністю Грін-Терра, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький

про стягнення 12658,83 грн.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1 (дов. б/н від 20.06.2017 р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Екосервіс Груп (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Грін-Терра (далі - відповідач) про стягнення 12658,83 грн., з яких 9853,00 грн. заборгованості, 2260,00 грн. інфляційних втрат та 545,83 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором № 128 від 21.07.2015 р. про надання послуг в частині оплати наданих позивачем послуг, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 9853,00 грн. У звязку з наявністю вказаної заборгованості відповідача позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 2260,00 грн. інфляційних втрат та 545,83 грн. 3 % річних.

Представник позивача у судовому засіданні 10.08.2017 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання 10.08.2017 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду про порушення провадження у справі направлялась відповідачу на адресу, за якою він зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши представника позивача суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Грін-Терра» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Екосервіс груп» (виконавець) було укладено договір № 128 про надання послуг (далі договір), відповідно до умов якого виконавець зобовязується надати замовнику послуги, що є предметом договору, а замовник прийняти ці послуги (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору предметом договору є « 38.11.2 збирання безпечних відходів, непридатних для вторинного використання (38.11.21-00.00 збирання комунальних безпечних відходів, непридатних для вторинного використовування (збирання та перевезення побутових відходів та сміття з території міських кладовищ)» далі послуги.

Згідно з п. 3.1. договору ціна (сума) договору становить 720000,00 грн. з ПДВ. Вартість послуги зі збирання та перевезення побутових відходів та сміття з території міських кладовищ 1 м3 безпечних відходів складає 60,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.2. договору розрахунки за надані послуги будуть здійснюватися на умовах можливої відстрочки платежу до (не більше) 30 календарних днів з дня підписання акта наданих послуг.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що оформлення послуг здійснюється за актом наданих послуг, який складається кожного місяця (або за інший період) виконавцем до 5 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг (або протягом пяти днів з дня складання акта у випадку надання послуг за інший період, відмінний ніж один календарний місяць), та направляються замовнику.

Цей договір набирає чинності з моменту укладення і діє до 31.12.2015 р. включно (п. 9.1. договору).

На виконання умов договору позивачем у липні та серпні 2015 р. були надані відповідачу послуги збирання безпечних відходів, непридатних для вторинного використання на загальну суму 211680,00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт № ОУ-0000818 від 31.07.2015 р. на суму 123780,00 грн. та № ОУ-0000915 від 17.08.2015 р. на суму 87900,00 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору відповідач повинен був оплатити надані позивачем послуги за актом № ОУ-0000818 від 31.07.2015 р. на суму 123780,00 грн. до 31.08.2015 р. та за актом № ОУ-0000915 від 17.08.2015 р. на суму 87900,00 грн. до 17.09.2015 р.

Як вбачається з банківської виписки з рахунку позивача про вхідні платежі від відповідача на рахунок позивача за період з 20.07.2015 р. по 10.07.2017 р., відповідач оплатив надані позивачем послуги за актом № ОУ-0000818 від 31.07.2015 р. повністю у сумі 123780,00 грн., а за актом № ОУ-0000915 від 17.08.2015 р. частково у сумі 78047,00 грн.

Решта вартості наданих послуг за актом № ОУ-0000915 від 17.08.2015 р. у сумі 9853,00 грн. не була сплачена відповідачем.

Таким чином, за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 9853,00 грн.

25.05.2017 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 25-05-2/17 від 25.05.2017 р., що підтверджується фіскальним чеком № 4594 від 25.05.2017 р., в якій позивач повідомив відповідача про те, що станом на 24.05.2017 р. у відповідача перед позивачем існує заборгованість у сумі 9853,00 грн. та у випадку не сплати відповідачем заборгованості позивач звернеться до суду.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги збирання безпечних відходів, непридатних для вторинного використання за актом здачі-прийняття робіт № ОУ-0000915 від 17.08.2015 р. на підставі договору № 128 від 21.07.2015 р. у сумі 9853,00 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 9853,00 грн. підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 2260,00 грн. інфляційних втрат та 545,83 грн. 3% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути відповідача 2260,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 17.09.2015 р. по 21.07.2017 р. на заборгованість відповідача.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи вищевикладене, позивачем невірно визначено період нарахування інфляційних втрат, оскільки в розрахунку зазначено період, в якому заборгованість існувала менше місяця, а саме з 17.09.2015 р. по 30.09.2015 р. та з 01.07.2017 р. по 21.07.2017 р., тобто за неповний календарний місяць.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.10.2015 р. по 30.06.2017 р. на заборгованість відповідача, становить 2262,66 грн., проте стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2260,00 грн. інфляційних втрат, в межах заявлених позовних вимог.

Позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних, нарахованих за період з 17.09.2015 по 21.07.2017 р. на заборгованість відповідача.

Наданий позивачем розрахунок 3 % річних є арифметично невірний.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума 3 % річних, нарахованих а період з 17.09.2015 по 21.07.2017 р. на заборгованість відповідача, становить 545,02 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Грін-Терра (08400, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Енгельса, буд. 26-А, код 35171009) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Екосервіс Груп (08105, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Садова, буд. 24-А, код 32379428) 9853,00 грн. (девять тисяч вісімсот пятдесят три грн. 00 коп.) заборгованості, 2260,00 грн. (дві тисячі двісті шістдесят грн. 00 коп.) інфляційних втрат, 545,02 грн. (пятсот сорок пять грн. 02 коп.) 3 % річних та 1599,90 грн. (одну тисячу пятсот девяносто девять грн. 90 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 23.08.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева