ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" серпня 2017 р. Справа № 918/412/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Єврошпон-Смига"

про визнання недійсним рішення Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2017 року № 4

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Данилюк В.М. (довіреність № 15 від 14.08.2017 року); Бурковський Ф.Я. (довіреність № 14 від 11.08.2017 року);

від третьої особи: Пащук Т.С. (довіреність № 5 від 03.01.2017 року), Бороденко О.Ф. (довіреність б/н від 24.02.2016 року).

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2017 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство "Єврошпон-Смига" про визнання недійсним рішення Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2017 року №4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

11.04.2017 року Адміністративною колегією Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, прийнято рішення № 4 у справі № 05-03/4-16 про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, щодо визнання дій фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, які полягають у неправомірному використанні комерційного (фірмового) найменування, торгівельної марки (знаку для товарів та послуг) без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, який раніше почав використовувати його або схожі на нього позначення у господарській діяльності, що можуть призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання, порушенням передбаченим ст.4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді неправомірного використання позначення, майнові права інтелектуальної власності якого належать Приватному акціонерному товариству "Єврошпон-Смига".

За вчинення порушення згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 68 000,00 грн та зобов'язано останнього припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, зазначене в п. 1 рішення, шляхом усунення логотипів, що належать Приватному акціонерному товариству "Єврошпон-Смига" з автотранспортних засобів: DAF державний номерний знак НОМЕР_1; DAF державний номерний знак НОМЕР_2; ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_3, які перебувають у володінні та користуванні позивача.

Вказане рішення позивач вважає незаконним та необґрунтованим, просить суд визнати його недійсним.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 51, 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст. 494 ЦК України, тощо.

Ухвалою від 13.06.2017 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 27.06.2017 року.

20.06.2017 року через відділ канцелярії та документообігу суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній позовні вимоги заперечує та стверджує, що при здійсненні підприємницької діяльності в галузі лісопереробки позивач має спільні види діяльності з Приватним акціонерним товариством "Єврошпон-Смига", є конкурентом в розумінні ст.1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та неправомірно використовує їх логотип, що дискредитує ділову репутацію Приватного акціонерного товариства "Єврошпон-Смига", їх марку та становище на ринку. Крім того, відповідач вважає, що позивачем проігноровано вимогу голови територіального відділення про отримання інформації, необхідної в ході розгляду справи, а саме декларації про доходи позивача за 2016 рік, чим намагався перешкодити розгляду справи, тому накладення штрафу в розмірі 68 000,00 грн відповідач вважає правомірним.

У судовому засіданні 27.06.2017 року оголошувалась перерва до 11.07.2017 року.

Ухвалою суду від 11.07.2017 року розгляд справи відкладено на 18.07.2017 року.

Ухвалою суду від 18.07.2017 року розгляд справи відкладено на 31.07.2017 року.

Ухвалою суду від 31.07.2017 року розгляд справи відкладено на 14.08.2017 року.

14.08.2017 року через відділ канцелярії та документообігу суду позивач подав письмові додаткові пояснення до позовної заяви, де позовні вимоги підтримав в повному обсязі, крім того, просив суд розгляд справи провести без участі представника позивача.

У судове засідання 14.08.2017 року з'явились представники відповідача та третьої особи, позовні вимоги заперечили та просили суд відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.08.2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників учасників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.04.2017 року Адміністративною колегією Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, прийнято рішення № 4 у справі № 05-03/4-16 про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, щодо визнання дій Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, які полягають у неправомірному використанні комерційного (фірмового) найменування, торгівельної марки (знаку для товарів та послуг) без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, який раніше почав використовувати його або схожі на нього позначення у господарській діяльності, що можуть призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання, порушенням передбаченим ст.4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді неправомірного використання позначення, майнові права інтелектуальної власності якого належать Приватному акціонерному товариству "Єврошпон-Смига".

За вчинення порушення згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 68 000,00 грн та зобов'язано останнього припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, зазначене в п. 1 рішення, шляхом усунення логотипів, що належать Приватному акціонерному товариству "Єврошпон-Смига" з автотранспортних засобів: DAF державний номерний знак НОМЕР_1; DAF державний номерний знак НОМЕР_2; ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_3, які перебувають у володінні та користуванні позивача. Встановлено термін виконання зобов'язання - 15 днів з дня отримання рішення та повідомлення територіальне відділення про виконання зобов'язання у місячний строк з дня отримання рішення.

Господарським судом Рівненської області розглядалася справа № 918/857/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Єврошпон-Смига" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заборону незаконного використання знаку для товарів та послуг, предметом розгляду якої було встановлення факту незаконного використання знаків для товарів і послуг, що належать Приватному акціонерному товариству "Єврошпон-Смига", демонтаж та заборона використання.

Рішенням цього суду від 28.02.2017 року, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року, позов задоволено та заборонено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 використовувати знак для товарів і послуг "ЄВРОШПОН-СМИГА" в будь-якій формі та зобов'язано Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 демонтувати логотипи з позначенням знаку для товарів і послуг "ЄВРОШПОН-СМИГА" та схоже з ним позначення з усіх транспортних засобів, що перебувають у власності (користуванні) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Вказаними рішеннями встановлено неправомірне використання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 комерційного (фірмового) найменування, знаку для товарів та послуг без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, майнові права інтелектуальної власності якого належать Приватному акціонерному товариству "Єврошпон-Смига".

У силу вимог ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2017 року № 4 у справі № 05-03/4-16 визнано дії відповідача, які полягали у неподанні інформації на вимогу голови Відділення від 28.03.2017 року № 01/32-216-04 у встановлений строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ст.ст. 48, 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету у встановлений строк. За вказане порушення накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Також в рішенні зазначено, що штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення. Рішення може бути оскаржене до господарського суду в двомісячний строк з дня його одержання. У рішенні встановлено, що позивач відмовився у наданні інформації на вимогу відповідача.

Суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся за захистом своїх порушених прав в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач, листом від 30.03.2017 року № 01/32/228-04 направив позивачу попередні висновки у справі № 05-03/4-16 з пропозицією надати свої пояснення до 10.04.2017 року.

Крім цього, 28.03.2017 року відповідач звернувся до позивача із вимогою № 01/32-216-04 про надання довідки про доход (виручку) від реалізації продукції (робіт, послуг) товариства за 2016 рік.

Листом від 05.04.2017 року позивач повідомив, що він, як фізична особа - підприємець, здійснив подачу електронної декларації за 2016 рік в порядку електронного декларування до органу НАЗК у вказані законом строки, тому відповідач має змогу отримати таку інформацію на сайті НАЗК та з органів Державної фіскальної служби. Крім того, позивач просив вважати таку інформацію як об'єктивну відповідь на вимогу про надання інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" за вчинення суб'єктами господарювання дій, визначених цим законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п'яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб'єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження) (п. п. 5, 12 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст. 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі потреби, розмір доходу (виручки) може бути визначено органами Антимонопольного комітету України на підставі адміністративної інформації, отриманої з інших джерел.

Суд приходить до висновку, що відділення мало доступ до інформації про доходи позивача за 2016 рік, розміщеної на сайті НАЗК, яка є відкритою та необмеженою. Крім того, позивачем надано відповідь на вимогу відділення, що підтверджується листом 05.04.2017 року (38 а.с).

Порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст. 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Частинами 2, 5 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за порушення, передбачене п.п. 5, 8, 10, 11, 12, 19 ст. 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до п'яти відсотків доходів (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав відомостей про розмір доходу (виручки), штраф, передбачений ч. 1 цієї статті, - у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції").

Рішення про накладення штрафів у розмірах понад чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймаються виключно Антимонопольним комітетом України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України на їх засіданнях.

В Рекомендаційних роз'ясненнях Антимонопольного комітету України від 16.02.2016 року № 6-рр "Щодо застосування положень частин другої, п'ятої та шостої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», частин першої та другої статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» зазначено, що під час розрахунку розміру штрафів за порушення антимонопольний комітет керується засадами пропорційності, недискримінаційності та розумності:

- пропорційність передбачає співмірність розміру санкцій, які мають на меті не лише покарання за вчинене правопорушення, але й стримування від вчинення чи продовження таких порушень, з масштабом та характером порушення;

- недискримінаційність означає неприпустимість застосування до суб'єктів господарювання різних підходів в аналогічних випадках;

- розумність означає, що розмір штрафу має визначатися з урахуванням значення фактичних обставин кожного випадку для забезпечення справедливого балансу між публічними інтересами та правами й свободами учасників правовідносин.

Застосування штрафних санкцій не повинно призводити до позбавлення суб'єкта господарювання можливості конкурувати або до неможливості задоволення споживчого попиту.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з податковою декларацією про майновий стан розмір доходу позивача за 2016 рік становить 20 458,00 грн, а розмір штрафу, накладеного на позивача - 68 000,00 грн, що є максимальним розміром при такому порушенні та більше ніж втричі перевищує річний дохід позивача (20 458,00+20 458,00+ 20 458,00 +6 628 = 68 000,00).

Крім того, розмір п'яти відсотків доходів (виручки) позивача від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний 2016 рік, становить 1 022,90 грн, що в 66 разів меньше розміру штрафу, накладеного на позивача.

Отже, накладення на позивача штрафу в розмірі 68 00,00 грн суперечить принципу розумності та може призвести до позбавлення позивача як суб'єкта господарювання можливості конкурувати або, взагалі, здійснювати господарську діяльність.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року у справі № 1-10/2004 розтлумачено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", а саме зазначено, що цей термін треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Суд зауважує, що при перевірці дотримання вимог суб'єктом владних повноважень при прийнятті рішення принципу розумності (розсудливості); під нерозсудливими (інакше - безглуздими, ірраціональними) рішеннями, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень можна розуміти такі, яких жоден суб'єкт владних повноважень не міг би допустити, діючи відповідно до здорового глузду та обов'язків, покладених на нього законом. Нерозсудливими слід вважати також рішення, дії, бездіяльність, що є неприпустимими з погляду законів логіки та загальноприйнятих моральних стандартів.

При прийнятті оскаржуваного рішення, Адміністративною колегією Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, неповно з'ясовані і не доведені обставини, які мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні є неприпустимими з погляду законів логіки та загальноприйнятих моральних стандартів.

З'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем факту правомірності накладення штрафу у розмірі 68 000,00грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 4.1. постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Скасувати п. 2 рішення адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.04.2017 року № 4 по справі № 05-03/4-16 "Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4.Стягнути з Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (33028, м. Рівне, вул. Остафова, 27, код 22568652) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_4) 800,00 грн судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 21.08.2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.