УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.08.2017Справа № 910/13590/17

Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Шахта ім М.С. Сургая

до Державного підприємства "Державна вугільна компанія"

про про стягнення 77 430 471,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, до позову не додано доказів сплати судового збору, та, натомість, викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Тобто виходячи з положень указаної норми, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. І особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. Аналогічну правову позицію викладено у п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Клопотання про відстрочення сплати судового збору до набрання законної сили рішенням суду першої інстанції позивач мотивує тим, що підприємство знаходиться в тяжкому фінансовому становищі, має кредиторську заборгованість та провадить свою діяльність у населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Однак суд зазначає, що в розумінні ст. 8 вказаного Закону самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням та наявністю кредиторської заборгованості не можуть вважатися підставою для відстрочення такої сплати, оскільки особа має довести, що її майновий стан (зокрема, відсутність коштів на банківських рахунках та відсутність майна) перешкоджав (перешкоджає) сплати нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1600 грн. Згідно п.п. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Позов заявлено про стягнення 77430471,36 грн., однак доказів сплати судового збору у розмірі 240000 грн. до позову не додано.

З огляду на наведене, у зв'язку з відмовою у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору та у зв'язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України. Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею в загальному порядку після усунення допущених порушень. Дана ухвала набирає чинності з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 106 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків