ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.08.2017 Справа № 905/1726/17

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», м. Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Октябрь, с. Благодатне, Донецька обл..

про стягнення 198 754 027,81грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: не зявився (не викликався)

відповідача: не зявився (не викликався)

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (надалі ПАТ, банк, позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Октябрь» (надалі ПрАТ, позичальник, відповідач) 198 754 027,81грн., у тому числі:

· 95 616 060,01 грн. - заборгованість за процентами за період з 23.07.2014р. по 19.08.2016р. включно;

· 3 921 311,48 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання (несвоєчасну сплату кредиту) за період з 25.01.2016р. по 19.08.2016р. включно;

· 3 302 629,81 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання (несвоєчасну сплату процентів) за період з 18.08.2014р. по 19.08.2016р. включно;

· 12 029 076,73 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання (несвоєчасне погашення кредиту) за період з 25.01.2016р. по 15.06.2016р. включно;

· 21 396 039,15 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання (несвоєчасну сплату процентів) за період з 18.08.2014р. по 19.08.2016р. включно;

· 43 656 010,93 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання (погашення кредиту) за період з 19.02.2016р. по 19.08.2016р. включно;

· 18 832 899,70 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання (сплату процентів по кредиту) за період з 19.02.2016р. по 19.08.2016р. включно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання позичальником взятих на себе за договором кредитної лінії №43-2014 від 23 липня 2014 року зобовязань, у звязку з чим рішенням господарського суду Донецької області у справі №908/3060/15 від 10.12.2015 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитом в розмірі 230 000 000,00грн., заборгованість за процентами у розмірі 23 852 575,35грн., 3% річних в розмірі 124 624,43грн., інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 1 365 355,73грн. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.02.2016 р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016р. апеляційна та касаційна скарги відповідача залишені без задоволення. Рішення господарського суду Донецької області набрало законної сили та до теперішнього часу ПрАТ «Октябрь» не виконане.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не заперечив проти позовних вимог, не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, відзив на позов і докази сплати суми позову господарському суду не надав. Ним на електронну адресу суду надіслане клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізній термін для надання відзиву та доказів по справі.

Клопотання відповідача судом залишене без задоволення, так як провадження у справі було порушене 25.07.2017р. і відразу ухвала про порушення справи була надіслана сторонам, розгляд справи був призначений на 21.08.2017., тобто майже через місяць після надходження позовної заяви до суду, у звязку з чим господарський суд вважає що:

- у відповідача було достатньо часу для підготовки відзиву та надання відповідних доказів по справі;

- відповідач зловживає своїми правами, наданими процесуальним законодавством;

- його дії фактично направлені на затягування розгляду справи по суті.

Господарським судом справа на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

Рішенням господарського суду Донецької області у справі №908/3060/15 від 10.12.2015 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.02.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016р. встановлене наступне:

« 23.07.2014 між позивачем, Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (кредитор) та відповідачем, Приватним акціонерним товариством «Октябрь», с-ще Октябр (позичальник) укладено кредитний договір №43-2014 (кредитний договір), відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 230 000 000,00грн., а позичальник зобовязується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим договором, а також виконати інші обовязки, визначені цим договором (п. 1.1 кредитного договору).

Процентна ставка за користування кредитом: з 23.07.2014 по 31.08.2014 - 25% річних; з 01.09.2014 - 16,10 % річних (п. 1.2 кредитного договору в редакції договору про внесення змін від 12.08.2014).

Кінцевий термін погашення кредиту позичальником 22 січня 2016 (пункт 1.3 кредитного договору).

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році та календарна кількість днів у місяці, методом факт/факт. Проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, та остаточно при погашенні кредиту (п.п. 2.2, 2.4 кредитного договору).

Сторони домовились, що проценти нараховані по 30.09.2014 позичальник сплачує в строк до 15.11.2014 (п.1 договору про внесення змін до кредитного договору від 15.10.2014).

Факт видачі кредиту підтверджується заявкою на одержання коштів згідно кредитного договору № 43-2014 від 23.07.2014, з наведеною датою акцепту банком 23.07.2014, меморіальним ордером №1049888 від 23.07.2014, банківськими виписками по особовим рахункам, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 60 за 23.07.2014 по 20.02.2015 відповідача, а також висновком судової економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_1 Міністерства юстиції України. Таким чином, заперечення відповідача стосовно недоведеності позивачем видачі кредиту спростовується матеріалами справи.

Згідно п. 8.1 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором кредитор має право припинити надання кредитних коштів за цим договором, скасувати ліміт кредитування та вимагати дострокового повного погашення заборгованості позичальника за кредитом разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню, штрафи та інші платежі відповідно до цього договору.

Пунктами 8.2 та 8.2.10 кредитного договору встановлено, що кредитор вправі предявити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту та виконання інших зобовязань за цим договором у випадку, в тому числі, порушення позичальником строків виконання грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж пять банківських днів.

Позичальник зобовязаний виконати вимоги кредитора про дострокове погашення грошових зобовязань за цим договором протягом строку, що вказаний у відповідній вимозі (п.8.3 кредитного договору).

У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору щодо сплати відсотків банк направив на адресу відповідача вимогу №32-2770 від 04.03.2015 про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором протягом 7 днів від дня предявлення вимоги. Докази направлення вимоги підтверджуються чеком Укрпошти №9674 від 06.03.2015 року, описом вкладення №731, а також реєстром відправлення цінних листів №145.

Таким чином, на момент подачі позову до суду у позивача виникло право вимоги дострокового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.

З метою встановлення факту існування заборгованості відповідача за кредитним договором, судом призначалася судова економічна експертиза, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_1. У висновку судової економічної експертизи №7190 від 18.11.2015 (по другому та третьому питанню) встановлено, що підтверджується документально заборгованість за кредитом у розмірі 230 000 000,00грн., заборгованість за процентами у розмірі 23 852 575,35грн. До матеріалів справи позивачем також надані банківські виписки, які підтверджують зазначену в позові заборгованість за кредитом та відсотками.

Відповідачем до прийняття судового рішення не надано доказів погашення заборгованості за кредитним договором, в результаті чого господарський суд робить висновок, що сплату цих сум заборгованості не здійснено до теперішнього часу.

За прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобовязання. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобовязання (п.14.4. кредитного договору)».

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України «обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини». Таким чином не підлягає доказуванню факт отримання відповідачем кредиту та порушення ним умов договору.

Також рішенням господарського суду Донецької області у справі №908/3060/15 від 10.12.2015 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь банку;

- заборгованість за кредитом в розмірі 230 000 000,00грн.,

- заборгованість за процентами у розмірі 23 852 575,35грн.,

- 3% річних в розмірі 124 624,43грн.,

- інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 1 365 355,73грн.

Оскільки рішенням господарського суду Донецької області у справі №908/3060/15 від 10.12.2015 року була стягнута заборгованість за кредитом в розмірі 230 000 000,00грн., рішення відповідачем у цій частині виконане не було (доказів зворотного суду не надано) заборгованість відповідача перед позивачем збільшилась у вигляді несплачених процентів за користування кредитними коштами. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних від прострочених сум.

Загальна заборгованість за договором кредитної лінії №43-2014 від 23 липня 2014 року станом на 19.08.2016р. включно, по яким не приймались судові рішення, становить:

· 95 616 060,01 грн. - заборгованість за процентами за період з 23.07.2014р. по 19.08.2016р. включно (без врахування сум, які були стягнуті рішенням господарського суду Донецької області у справі №908/3060/15);

· 3 921 311,48 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту за період з 25.01.2016р. по 19.08.2016р. включно;;

· 3 302 629,81 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за період з 18.08.2014р. по 19.08.2016р. включно (без врахування сум, які були стягнуті рішенням господарського суду Донецької області у справі №908/3060/15);

· 12 029 076,73 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту за період з 25.01.2016р. по 15.06.2016р. включно;;

· 21 396 039,15 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за період з 18.08.2014р. по 19.08.2016р. включно (без врахування сум, які були стягнуті рішенням господарського суду Донецької області у справі №908/3060/15).

На час подання позову і розгляду справи зазначені суми залишаються несплаченими, доказів зворотного до суду надано не було.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є кредитним договором;

· ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти;

· згідно ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (параграф 1 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

· ст.1046 Цивільного кодексу України (параграф 1 глави 71 ЦК України) передбачено: «За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.»;

· позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України);

· позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

· відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

· згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

· ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

· відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

· ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачене, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

· у разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди;

· неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України);

· штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України);

· згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано;

· ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня;

· згідно ст.4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня;

· зауважень щодо розрахунку основної заборгованості (відсотки за користування кредитом) та здійснених позивачем нарахувань (інфляційні втрати, 3% річних та пені) відповідачем не заявлено,

господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами, 3% річних і інфляційних обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення пені за прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів господарський суд констатує, що ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено наступне:

«На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р визначений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включене с-ще Октябр, перейменоване в с-ще Благодатне, де здійснює свою господарську діяльність відповідач по справі.

У звязку з вищевикладеним, вимоги щодо стягнення пені необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 612, 625, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і керуючись ст.ст.43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково у сумі 136 265 117,18грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Октябрь» (85506, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище Благодатне, вул. Мічуріна, буд. 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, ) 95 616 060,01 грн. - заборгованість за процентами, 3 921 311,48 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту, 3 302 629,81 грн. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, 12 029 076,73 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту, 21 396 039,15 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Октябрь» (85506, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище Благодатне, вул. Мічуріна, буд. 1, ) в дохід Державного бюджету України 164 543,22грн. судового збору. Стягувач Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, ) в дохід Державного бюджету України 75 456,78грн. судового збору. Стягувач - Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 відповідачу;