ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.08.2017 Справа № 920/553/17

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши матеріали справи № 920/553/17:

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку

«Приватбанк», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Діорвіна», м. Суми

про стягнення 16867 грн. 70 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідач: директор ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

при секретарі судового засідання Малюк Р.Б.

Суть спору: позивач згідно вимог позовної заяви б/н та б/д просить суд стягнути з відповідача на свою користь компенсацію фактично зроблених витрат на ремонт приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Я.Мудрого, 71, у розмірі 16867,70 грн.

06.07.2017 відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечу проти позовних вимог у повному обсязі.

25.07.2017 представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

25.07.2017 ухвалою господарського суду Сумської області клопотання відповідача задоволено продовжено розгляд справи на 15 днів до 05.09.2017.

31.08.2017 позивачем надано до суду пояснення у справі від 30.08.2017, в яких останній наводить порівняльну таблицю недоліків виявлених експертом при проведенні експертного дослідження будинку та проведених позивачем робіт, які на думку позивача були спрямовані на усунення означених недоліків.

31.08.2017 відповідачем подано до суду пояснення, в яких відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що всі дії позивача виконувалися виключно в його інтересах, а обгрунтованих пояснень, понесених витрат саме для усунення.

Подані сторонами документи судом оглянуті в судовому засіданні 31.08.2017 та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники сторін наддали усні пояснення в обгрунтування своєї позиції у справі.

Клопотань про відкладення розгляду справи чи надання додаткових документів суду сторонами надано не було.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принцип змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, господарський суд, встановив:

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «ДІОРВІНА» (надалі - Відповідач) є власником 251/1000 частки адмінбудівлі загальною площею 2624,2 кв.м. що знаходиться за адресою: Сумська обл, м. Суми, вул. Пролетарська, 71 (на даний час вул. Я.Мудрого, 71) на підставі договору купівлі-продажу 251/1000 частки адміністративно-офісної будівлі від 12.11.2009.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - Позивач) є власником 749/1000 частки адмінбудівлі загальною площею 2624,2 кв.м. що знаходиться за адресою: Сумська обл, м, Суми, вул. Пролетарська, 71 (на даний час вул. Я.Мудрого, 71) на підставі договору міни від 23.12.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в серпні 2016 року Позивачем були виявлені пошкодження в приміщенні, що знаходиться у спільній частковій власності. Для оцінки проблеми на об'єкт Позивачем було запрошено незалежного судового експерта ОСОБА_5, який провів експертизу і видав рекомендації щодо відновлювальних робіт із запобігання руйнуванню фундаменту будівлі. Зокрема згідно Експертного висновку будівельно технічного дослідження №898 від 02 серпня 2016: «осідання вимощення по периметру будинку, пілястр, відпадіння лицювальної плитки цоколя, замочування стін у підвалі в будівлі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», розташованої за адресою: м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, 71 відбулося в результаті попадання води (атмосферних опадів) через тріщини у вимощенні й дорожнього покриття в пазухи навколо офісного будинку. Для усунення даних руйнувань рекомендується виконати ремонтно-будівельні роботи.».

Згодом, як вбачається з матеріалів справи Позивачем було додатково залучено незалежного експерта ОСОБА_6, який додатково встановлював причини затікання атмосферних опадів в підвальне приміщення та просідання грунту навколо нежитлової будівлі за адресою: м. Суми, вул. Я Мудрого, 71.

ОСОБА_7 висновку № 19 експертного будівельно-технічного дослідження від 07.10.2016: «причиною затікання атмосферних опадів в підвальне приміщення та просідання грунту навколо нежитлової будівлі за адресою: м. Суми, вул. Я.Мудрого, 71 є:

- неякісне виконання гідроізоляції стін підвалу,

- неякісне виконання водовідводу з покрівлі дощової і талої води,

- неякісне виконання бетонного покриття внутрішнього двору, а також затоплення приміщень підвалу каналізаційними стоками.».

Як стверджує позивач, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» неодноразово зверталось до ТОВ «ДІОРВІНА» з метою залучення останнього до проведення ремонтних робіт та спільної участі в утриманні в належному стані спільного майна.

Обгрунтовуючи позов позивач зазначає, що вартість проведених робіт, з урахуванням непрямих витрат, склала 75225 грн. Зважаючи на той факт, що приміщення знаходиться у спільній частковій власності і на співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, відповідно до ст. 360 Цивільного кодексу України покладено зобов'язання брати участь у витратах на управління, утримання та збережння спільного майна, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив ТОВ «ДІОРВІНА» перерахувати на рахунок Банка кошти за ремонт приміщення у розмірі згідно частки володіння, а саме 16 867,70 грн., також позивач вважає що такі дії вчинені в інтересах спільної діяльності співвласників та майнових інтересів відповідача, з огляду на що, на думку позивача, відповідач в порядку ст. ст. 1158, 1160 Цивільного кодексу України має відшкодувати понесені ним витрати.

Відповідач в свою чергу проти позову заперечує посилаючись на те, що замовником будівництва будівлі за адресою м. Суми. вул. Пролетрська, 71 (на даний час вул. Я.Мудрого, 71) було Товариство з обмеженою відповідальністю «Союз-Виол», яке отримало для такого будівництва кредит в ПАТ КБ «Приватбанк», а ТОВ «Діорвіна» виступило інвесторои цього будівництва і у відповідності до договору купівлі-продажу від 12.11.2009 ТОВ «Діорвіна» стало не тільки власником 251/1000 частки адміністративної будівлі, а й отримало право виконувати функцію експлуатуючої компанії в даній адмінбудівлі на постійній основі. Проте, позивач відмовився від укладення договору на утримання обєкта та забезпечення його комунальними послугами. Відповідач окрім цього зазначає, що причиною псування та погіршення стану будівлі, яка є у спільній сумісній власності є безпосередньо дії попередніх власників частки позивача, які в порушення існуючого законодавства здійснюівали свою діяльність. Окрім цього, відповідач зазначає, що позивачем на розгляд відповідача не було надано документів та не укладено жодного договору про спільне утримання чи ремонт (реконструкцію) спільного майна, а тому не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем витрат на ремонт приміщення, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Я. Мудрого, 71, у розмірі 16867 грн. 70 коп..

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти (ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Статтею 360 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Із змісту зазначених норм права вбачається, що будь-які види витрат, пов'язаних із спільним майном, покладаються на учасників пропорційно їх часткам у праві спільної часткової власності. Витратами вважаються податки, збори (обов'язкові платежі), витрати на утримання, зберігання спільного майна.

Управління спільним майном може здійснюватися самими співвласниками або доручатися особі - суб'єкту підприємницької діяльності на підставі договору управління майном.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема пп. 4.1.4 п. 4.1 Договору купівлі продажу від 12.11.2009 року , укладеного між ТОВ «Союз-Виол» (продавець) та ТОВ «Діорвіна» (покупець), «Продавець зобовязаний попередити інших потенційних покупців на відчужувану в майбутньому нерухомість зазначену в п.п. 1.1 та 1.2 цього договору, яка залишається у власності продавця, про те, що при укладенні даного правочину до ТОВ «Діорвіна» переходять приміщенняз відповідним обладнанням, комунікаціями (тепло -, світло -, водопостачанням тощо) та невідємними елементами приміщень. Тому при покупці вказаної вище нерухомості, новий власник повинен буде в 10-ти денний термін з моменту підписання та нотаріального посвідчення договору. Укласти (узгодити) договори з постачання комунальних, експлуатаційних послуг, послуг охорони майна та послуг, повязаних з утриманням місць загального користування і ін. саме з ТОВ « Діорвіна», як третьою особою, що має право забезпечувати комунікаційне функціонування «обєкту», а також попередження виникнення техногенно-небезпечної ситуації у вказаній будівлі, що буде належати декільком особам.

Про це додатково розяснено в листі приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 09.10.2015 за № 92/01-16, зокрема в якому нотаріус зазначив: « 12 листопада 2009 року, мною приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за р.н. 1586, було посвідчено договір купівлі-продажу 251/1000 частки адміністративно-офісної будівлі, шо знаходиться за адресою: місто Суми, вулиця Пролетарська, 71, укладеного між ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» та ТОЇ «Діорвіна».

До моменту посвідчення вказаного договору, до мене звернулись директори ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» та ТОВ «Діорвіна» для складення проекту договору купівлі-продажу 251/1000 частин вказаної будівлі, надавши для цього відповідну інформацію. Вказані посадові особи, діючи в інтересах своїх товариств забажали від нотаріуса скласти такий проект договору, в тексті якого відобразити особливі умови при яких він буде ними укладений, а саме:

1) ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ», як забудовник зазначеної адмінбудівлі - продає 100 % адмінбудівлі;

2) ТОВ «ДЮРВ1НА», як інвестор вказаної забудови - викупає частку офісних приміщень, приміщень, з обладнанням тепло-, світло-, водопостачання тощо в адмінбудівлі в цілому та комунікаціями, що забезпечують надання вищенаведених постачань (послуг) в адмінбудівлі в цілому, за умови, якщо до нього перейдуть у власність і зовнішні мережі, (невід'ємні елементи приміщень), що забезпечують безперервну роботу обладнанні тепло-, світло-, водопостачання та водовідведення, пожежогасіння тощо в адмінбудівлі в цілому, що відповідає вимогам ст. 186 Цивільного кодексу України, а саме: «Річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю».

3) За погодженням сторін ТОВ «Діорвіна» стає постачальником комунальних, експлуатаційних послуг, послуг осорони майна та послуг, повязаних з утриманням місць загального користування і ін. Та виконує функцію експлуатуючої компанії в адмінбудівлі в цілому на постійній основі

4) ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» мало укласти договір про надання комунальних, експлуатаційних послуг тощо з ТОВ «ДІОРВІНА», на майно, яке залишиться у його власності після укладення договору купівлі-продажу з ТОВ «Діорвіна».

5) В подальшому при продажу ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» власних приміщень третім особам, воно буде попереджати потенційних покупців на відчужувану в майбутньому нерухомість про необхідність укладення договору про надання комунальних, експлуатаційних послуг тощо в ТОВ «Діорвіна», як з третьою особою, що має право забезпечувати комунікаційне функціонування «Обєкту в цілому та попереджувати виникнення техногенно-небезпечної ситуації у вказаній будівлі, що може належати декільком особам.

Заслухавши побажання сторін нотаріусом було складено проект договору купівлі-продажу 251/1000 частин адміністративно-офісної будівлі, що знаходиться за адресою: місто Суми, вулиця Пролетарська, 71, де в абзаці другого пункту 1.1. та в підпункті 4.1.4 якого, викладена суть особливих умов сторін договору, та було надано його сторонам для вивчення. Після декількох днів вивчення та погодження остаточного варіанту, з урахуванням особливих умов договору, які сторони залишили незмінними в редакції наданої нотаріусом у проекті договору, його було підписано сторонами та посвідчено нотаріусом 12.11.2008 року за р.н 1586.

Також нотаріус в листі зазначає, що якби сторони не дійшли згоди з особливих умов договору в тій редакції, яка зазначена в договорі купівлі-продажу, договір не був би ними укладений, про що неодноразово мене запевнили представники сторін».

Про вищезазначену особливу умову договору, зокрема щодо отримання ТОВ «Діорвіна» права виконувати функції експлуатуючої компанії на постійний основі, встановлено господарським судом по справі № 920/1239/14 (яка розглядалась трьома істанціями господарського суду).

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

ОСОБА_7 з приписами п. 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме фактам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), але не правовій оцінці таких фактів, здійсненій іншим судом чи іншим органом, який вирішує господарський спір.

04.03.2011 ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» уклало договір міни з ТОВ «КС ГРУПП», щодо 749/1000 частки адмінбудівлі.

23.12.2015, уклавши договір міни з ТОВ «КС ГРУПП» ПАТ КБ «Приватбанк» стало власником 749/1000 частки адмінбудівлі.

З матеріалів справи вбачається, між ТОВ Діорвіна» та іншими співвласниками укладалися договори «Про надання послуг з утримання адмінбудівлі», зокрема з ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» від 30.11.2009 № 13 та ТОВ «КС ГРУПП» від 04.03.2011 № 13-1.

Проте, позивачем ПАТ «КБ «Приватбанк» договір «Про надання послуг з утримання адмінбудівлі» з відповідачем ТОВ «ДІОРВІНА» укладено не було.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «ДІОРВІНА» листом від 26.05.2016 № 26/05-1 зверталося до позивача ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням визначитись з датою проведення перемовин між товариствами з питань щодо утримання співвласниками адмінбудівлі та укладення договору про надання послуг з утримання адмінбудівлі та забезпечення комунальними послугами.

Листом від 04.07.2016 № Е.SU.0.0.0./3-130774 позивач ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідь, що пропозицію про укладення договору на утримання обєкту та забезпечення його комунальними послугами було розглянуто та визнано такою, що не відповідає інтересам банку.

В свою чергу позивач, обґрунтовуючи позов зазначає, що в серпні 2016 року позивачем після виявлення пошкодження в приміщенні, що знаходиться у спільній частковій власності на адресу відповідача направлено лист від 05.09.2016 р. № Е.SU.0.0.0.0/16-370, де Позивач повідомляв співвласника про наявність проблеми та просив взяти пайову участь у будівельних роботах. Також, повідомляв про те, що початок ремонтних робіт заплановано на 19.09.2016 р.

15.09.2016 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ФОП ОСОБА_9 було укладено договір підряду № 15.09.16.

ОСОБА_7 п. 1.1. зазначеного Договору: «Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати, власними силами та зі своїх матеріалів без залучення організацій у субпідряд, згідно проектно-кошторисної документації та інших умов цього договору, роботи по ремонту вимощення та цоколя будівлі за адресою: м. Суми, вул. Я. Мудрого, 71. Проектно-кошторисна документація є невід'ємною частиною цього Договору.»

Строк виконання робіт згідно п. 6.1. договору - до 30.10.2016 р. ОСОБА_7 зазначеного договору роботи виконуються з матеріалів підрядника. За результатами робіт Підрядником було складено ОСОБА_7 №5 приймання виконаних робіт за жовтень 2016 р. та підсумкову відомість ресурсів. ОСОБА_7 №5 вартість виконаних робіт склала 76225 грн.

Листом від 03.10.2016 № Е.SU.0.0.0.0/16-172488 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив ТОВ «ДІОРВІНА», що ремонтні роботи, через несприятливі погодні умови, було розпочато 28.09.2016, тобто пізніше, ніж було заплановано, і орієнтовний строк закінчення ремонтних робіт 17.10.2016 р., ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив ТОВ «ДІОРВІНА» бути присутнім при прийманні виконаних робіт. Про прийняття робіт з відновлення вимощення та цоколю будинку за адресою м. Суми, вул. Я Мудрого, 71 відбудеться 19.10.2016 р., окремо було повідомлено директора ТОВ «ДІОРВІНА» листом від 17.10.2016 р. № Е. SU.0.0.0.0/16.

Листом від 02.12.2016 р. № Е. SU 0.0.0.0/16-195641 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив співвласника приміщення за адресою: м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, 71, ТОВ «ДІОРВІНА» про те, що проведено відновлення вимощення, приямків та цоколю будівлі.

Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою Співвланики можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

В матеріалах справи відсутні докази існування між позивачем та відповідачем як співвласниками приміщення згоди про порядок володіння та користування спільним майном.

Натомість, як вбачається з листів відповідача від 15.09.2016 № 15/09-1 та від 20.10.2016 № 20/10-1, як відповідей на лист позивача від 05.09.2016 р. №Е.SU.0.0.0.0/16-370 щодо виявлених пошкоджень спільного майна, відповідач- ТОВ «ДІОРВІНА» в котре як експлуатуюча компанія в адмінбудівлі на постійний основі, запропонувало позивачу укласти договір про надання послуг з утримання адмінбудівлі та забезпечення комунальними послугами. Також в даних листах відповідач зазначив, що починаючи з березня 2011 року, ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» та ТОВ «КС ГРУПП» проводили реконструкцію як у власних приміщеннях, так і на спільній власності співвласників адмінбудівлі. Так, під час виконання робіт по реконструкції приміщень 4 та 5 поверхів адмінбудівлі (знесення внутрішніх перегородок та демонтаж санвузлів) в санвузлах інших поверхів облицювальна плитка частково потріскалась та повідходила від стін, а на фасаді цокольного поверху облицювальна плитка почала відпадати, зазначили, що знесення внутрішніх перегородок та демонтаж санвузлів здійснювався з застосуванням кувалд, шо і спричинило вищевказане. Також, відповідач зазначив, що ТОВ «КС ГРУПП» здійснювало перепланування власних приміщень під магазин, шо знаходяться на 1 поверсі адмінбудівлі. Під час виковання даних робіт було перероблено віконний проріз на дверний з влаштуванням металевої конструкції для прийому привезеного товару в магазин. Під час влаштування даної конструкції у вимощенні адмінбудівлі з'явилися тріщини. Жодних заходів по усуненню даних тріщин ТОВ «КС ГРУПП» не здійснило. Крім того зазначило, що 13.08.2013 ТОВ «КС ГРУПП» та ТОВ «ДІОРВІНА» розірвали договір про надання послуг з утримання адмінбудівлі та забезпечення комунальними послугами № 13-1 від 04.03.2011, починаючи з 14.10.2013 до даного часу ні ТОВ «КС ГРУПП» ні ПАТ КБ «Приватбанк» взагалі не брали участі в утриманні адмінбудівлі. Тому, у вищезазначені тріщини потрапляла вода та почав просідати грунт під вимощенням адмінбудівлі, саме, з того боку адмінбудівлі, де розташована вищезазначена металева конструкція, а тріщини в подальшому щороку збільшувались.

Причиною інших затікань води в цокольний поверх адмінбудівлі є те, що, починаючи з жовтня 2013 року в зимовий період сніг з вимощень по периметру цокольного поверху, над яким знаходиться магазин (власність позивача) взагалі ніхто не прибирав, а в інші періоди року ніхто не чистив водовідливи бетонні. Тому вода, не маючи можливості бути відведеною від адмінбудівлі в місцях скупчення, потрапляла під вимощенім навколо адмінбудівлі, в наслідок чого грунт під ним почав просідати та у вимощенні з'явилися тріщини. Також, з 24 листопада 2011 року ТОВ «КС ГРУПП» надавало в оренду власні приміщення на 1 поверсі адмінбудівлі під розміщення магазину. Саме першим орендарем приміщень магазину в наслідок неохайних дій, під час розміщення реклами (банерів тощо), було зруйновано покриття на приямку цокольного поверху з боку вул. ОСОБА_10. Покриття другого приямку, з боку будівлі де розташована металева конструкція для прийому привезеного товару в магазин, взагалі було відірване від будівлі. В наслідок цих обставин атмосферні опади попадають в приямки цокольного поверху, що призводить до замокання стін у цокольному поверсі.

Таким чином, вишенаведені обставини і є причиною замокання стін у цокольному поверсі.

З матеріалів справи вбачається, що даних щодо інших затікань в адмінбудівлі не існує. Як зазначає відповідач, це є наслідок того, що ТОВ «ДІОРВІНА» регулярно здійснює прибирання водовідливів бетонних та вимощення по периметру адмінбудівлі; де є на 1 поверсі приміщення, що належать йому на праві власності.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту перевірки інспекцією ДАБК у Сумській області від 29.03.2011 та припису від 30.03.2011 зазначено, що ТОВ «СОЮЗ ВИОЛ» здійснює роботи по переплануванню та переобладнанню нежилих приміщень на четвертому та пятому поверхах будинку, і на час перевірки встановлено, що на час перевірки були знесені не несучі перегородки, демонтовані двері та вікна, а також частково демонтовано сантехнічне обладнання. При проведеї робіт частково була порушена система протипожежної та охоронної сигналізації на четвертому та п'ятому поверху будинку. Перепланування переобладнання зазначених приміщень здійснюється без дозволу виконавчого комітету Сумської міської ради та належним чином розробленої, погодженої і затвердженої проектної документації. Замовником ТОВ «СОЮЗ ВИОЛ» порушено вимоги ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність», а також «Порядку надання дозволу на перепланування та/або переобладнання житлових та нежитлових приміщень» затвердженим рішенням Сумської міської ради від 24 червня 2009 року №2732-МР».

Зазначені порушення були встановлені рішенням господарського суду від 11.06.2013 у справі № 920/499/13.

При, детальному вивчені листів направлених на адресу відповідача позивачем, а саме № Е.SU.0.0.0.0./16-370 від 05.09.2016 та № Е.SU.0.0.0.0./16-172488 від 03.10.2016, судом вбачається, що зміст даних листів не свідчить саме про пропозицію позивача здійснити ремонт спільного приміщення спільно (погоджено), можливих варіантій його проведення, а лише констатуються дії позивача щодо проведеної за його проханням оцінки та підготовленої залученими позивем, без погодження відповідача спеціалістами кошторисної документації. Тобто, відсутні узгоджувальні та погоджувальні дії співвласників щодо спільного майна.

Отже, суд приходить до висновку, що не зважаючи на встановлені договором купівлі продажу від 12.11.2009 року «Особливі умови» позивачем не укладено відповідного договору з відповідачем про надання послуг з утримання адмінбудівлі та забезпечення комунальними послугами, а отже сторонами не було узгоджено порядок та обсяги здійснення витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, сторони не визначили чіткого механізму здійснення співвласниками витрат на утримання спільного майна та компенсації цих витрат, в тому числі порядку розрахунків платежів, які необхідно сплачувати співвласнику в розумінні ст. ст. 358, 360 Цивільного кодексу України.

Посилання позивача на положення ст. ст. 1158, 1160 Цивільного кодексу України як на підставу відшкодування проведених ним робіт по ремонту приміщення за адресою: м. Суми, вул. Я. Мудрого. 71, суд оцінює критично. Враховуючи наступне:

Відповідно до ст. 1158 Цивільного кодексу України, якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення.

Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір.

Якщо особа, яка розпочала дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, не має можливості повідомити про свої дії цю особу, вона зобов'язана вжити усіх залежних від неї заходів щодо попередження, усунення або зменшення невигідних майнових наслідків для іншої особи. Особа, яка вчиняє дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов'язана взяти на себе всі обов'язки, пов'язані із вчиненням цих дій, зокрема обов'язки щодо вчинених правочинів.

Оскільки діяльність без доручення іншої особи є втручанням у сферу її майнових інтересів, то Цивільний кодекс України встановлює, що це можливе лише за умови, що цим інтересам загрожує небезпека. Оскільки за наявності цих умов вчинення дій в чужих інтересах без доручення санкціонується законом, то така діяльність є правомірною дією. Саме ці правомірні дії є підставою виникнення зобов'язань внаслідок вчинення дій в інтересах іншої особи без її доручення. Зобов'язання, котрі виникають на підставі таких дій, можуть бути охарактеризовані як недоговірні правовідносини між тим, хто діяв в інтересах іншої особи, та зацікавленою особою.

Вказані зобов'язання виникають за наступних умов:

- майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків (при цьому правове значення має реальна, а не уявна небезпека майновим інтересам іншої особи);

- дії мають бути без доручення особи, в інтересах якої ці дії відбуваються;

- дії мають бути на користь іншої особи, тобто спрямовані на попередження, усунення або зменшення невигідних для неї майнових наслідків (ця умова охоплює наявність наміру здійснити дії на користь іншої особи та за рахунок останньої (суб'єктивний фактор) і фактичне здійснення таких дій (об'єктивних фактор). Особа, яка веде справи іншої особи без її доручення, має усвідомлювати спрямованість своїх дій і до того ж не мати наміру зробити їй подарунок, надати дружню безоплатну послугу тощо).

При цьому, відповідно до ст. 1160 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, має право вимагати від цієї особи відшкодування фактично зроблених витрат, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені дії. Якщо особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, при першій нагоді не повідомила цю особу про свої дії, вона не має права вимагати відшкодування зроблених витрат.

Як, встановлено судом раніше, відповідно до договору купівлі-продажу від 12.11.2009 відповідач - ТОВ «ДІОРВІНА» у приміщенні за адресою: м. Суми, вул. Я. Мудрого, 71, стає постачальником комунальних, експлуатаційних послуг, послуг охорони майна та послуг, повязаних з утриманням місць загального користування і ін. та виконує функцію експлуатуючої компанії в адмінбудівлі в цілому на постійній основі. В подальшому при продажу ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» (як первісний власник частки 749/1000) власних приміщень третім особам, воно буде попереджати потенційних покупців на відчужувану в майбутньому нерухомість про необхідність укладення договору про надання комунальних, експлуатаційних послуг тощо в ТОВ «ДІОРВІНА», як з третьою особою, що має право забезпечувати комунікаційне функціонування «Обєкту в цілому та попереджувати виникнення техногенно-небезпечної ситуації у вказаній будівлі, що може належати декільком особам.

Проте, позивачем як набувачем після ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» ( ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» - ТОВ «КС ГРУПП» - ПАТ КБ «Приватбанк») 749/1000 частки у спільному майні на приміщення у м. суми, вул. Я. Мудрого, 71, не було дотримано вищезазначеного положення договору купівлі-продажу від 12.11.2009 та не укладено з відповідачем як постачальником комунальних, експлуатаційних послуг, послуг охорони майна та послуг, повязаних з утриманням місць загального користування і ін. відповідного договору.

Таким чином, з аналізу вищевикладених обставин вбачається, що саме у звязку з діями позивача (відмовою чи ігноруванням укладення з відповідачем договору про надання послуг з утримання адмінбудівлі та забезпечення комунальними послугами) не проводились дії по ремонту приміщення, що є у спільній частковій власності.

Також, суд проаналізувавши матеріали справи, зазначає, що у висновку № 19 експертного будівельно-технічного дослідження від 07.10.2016 р.: «причиною затікання атмосферних опадів в підвальне приміщення та просідання грунту навколо нежитлової будівлі за адресою: м. Суми, вул. Я.Мудрого, 71 є:

- неякісне виконання гідроізоляції стін підвалу,

- неякісне виконання водовідводу з покрівлі дощової і талої води,

- неякісне виконання бетонного покриття внутрішнього двору, а також затоплення приміщень підвалу каналізаційними стоками».

Проте, наданий позивачем договір підряду та вподальшому акти виконаних робіт, предметом яких є ремонт воріт, отмостки та цоколя будівлі, не підтверджують, що будівельні роботи були спрямовані на усунення вказаних вище обставин, зокрема виправлення неякісного виконання гідроізоляції стін підвалу, виправлення недоліків водовідводу з покрівлі дощової і талої води, усунення недоліків неякісного виконання бетонного покриття внутрішнього двору, а ткож ремонт каналізаційних труб у підвалі.

Тобто, проведені позивачем роботи не обґрунтовують усунення негативних майнових наслідків, які могли настати за висновком експерта, при невиконання робіт.

За таких обставин дії по самостійному ремонту приміщення за адресою м. Суми, вул. Я. Мудрого, 71, позивачем станом на момент їх вчинення не могли вважатися такими, що вчиняються в майнових інтересах відповідача, оскільки саме позивач шляхом не укладення договору про надання послуг з утримання адмінбудівлі створював умови неналежної експлуатації майна, що є у спільній частковій власності, а відповідно й настання певних несприятливих наслідків.

Крім цього в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження реального настання в момент проведення ремонтних робіт загрози знищення майна (аварійний стан майна, стихійне лихо тощо).

Окрім цього з листів позивача № Е.SU.0.0.0.0./16-370 від 05.09.2016 та № Е.SU.0.0.0.0./16-172488 від 03.10.2016 вбачається, що дії позивача спрямовані на відшкодування понесених витрат, були обґрунтовані ст. 360 Цивільного кодексу України, зокрема як обовязок співвласника брати участь у витратах по управлінню, утриманню і зберіганню спільного майна. Натомість, зі змісту ст. 1158 Цивільного кодексу, на яку позивач посилається як на підставу відшкодування витрат у позовній заяві, зокрема щодо зобовязання з ведення чужих справ без доручення виникають у випадках, коли існує нагальна потреба у вжитті заходів, спрямованих на попередження, усунення або зменшення негативних наслідків певних обставин для майна іншої особи, яка сама не в змозі охороняти свої інтереси через відсутність або знаходження в безпорадному стані.

Позивачем доказів знаходження відповідача в такому безпорадному стані чи в стані не можливості самостійно здійснювати дії щодо утримання майна суду надано не було.

Окрім цього, в матеріалах справи наявний Договір Генерального підряду в капітальному будівництві від 19.12.2007 року, укладений між ТОВ «СОЮЗ-ВИОЛ» (замовник) та БМУ «Житлобуд» ВАТ «Сумжитлобуд» (генпідрядник), відповідно до п.1.1 якого Генпідрядник зобов'язується відповідно до проектної документації, ДБН та умов Договору виконати на об'єкті роботи, передбачені замовленням, здійснювати контроль та технічний нагляд за виконанням окремих видів робіт на об'єкті третіми особами - Субпідрядниками, здати замовнику виконані роботи, усувати на протязі гарантійного строку допущені недоліки, а Замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконані Генпідрядником роботи.

Об'єкт будівництва: Адміністративно-офісна будівля.

Адреса розташування об'єкта: м.Суми, вул. Пролетарська-71.

Відповідно до п.13.2. договору Генпідрядник гарантує досягнення об'єктом будівництва показників, визначених у проектній документації, та можливість експлуатації об'єкта відповідно до Договору протягом 10 років після прийняття об'єкта Замовником згідно ДБН. У разі виявлення протягом гарантійних строків у закінчених роботах (об'єкті будівництва) недоліків (дефектів) Замовник протягом 14 календарних днів після їх виявлення повідомить про це Генпідрядника і запросить його для складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів). Якщо Генпідрядник не з'явиться без поважних причин у визначений у запрошенні строк, Замовник має право залучити до складання акта незалежних експертів, повідомивши про це Підрядника. Акт, складений без участі Генпідрядника, надсилається йому для виконання протягом 14 календарних днів після складання (п. 13.3 Договору).

Проте, в матеріалах справи відсутні докази які б свідчили, що позивач звертався до Генпідрядника за усуненням виявлених недоліків, відповідно до умов Договору генерального підряду в капітальному будівництві від 19.12.2007.

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

ОСОБА_7 з положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

ОСОБА_7 зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому судом не беруться до уваги доводи відповідача стосовно того, що попередні власники адмінбудівлі (ТОВ "Союз-виол" та ТОВ "КС Групп") були повязані з ПАТ КБ "Приватбанк" та між собою господарськими, кредитними чи економічними відносинами,оскільки дане питання є не предметом розгляду у даній справі, а може бути предметом розгляду іншого позову (справи).

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, зокрема, які б підтверджували вчинення відповідних дій, щодо яких поставлено питання про компенсацію, саме в інтересах відповідача, виходячи не з ймовірних, а обєктивних обставин виникнення загрози майновим інтересам відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на що задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.32, 33, 44, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 05.09.2017.

Суддя ОСОБА_11