ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" серпня 2017 р.Справа № 916/1543/17

За позовом Малого приватного підприємства „КОШЕЛЕНКО

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансінвестлогістика

про розірвання договору поставки

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансінвестлогістика

до Малого приватного підприємства „КОШЕЛЕНКО

про визнання недійсним договору поставки товару

Суддя Демешин О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 за ордером

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність

СУТЬ СПОРУ: Мале приватне підприємство „КОШЕЛЕНКО (далі - позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансінвестлогістика (далі - відповідач) про розірвання Договору поставки товару №0604/01 (із Додатками №1 та №2), який укла дено 07 квітня 2017 року, укладеного між сторонами справи.

Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до Позивача про визнання недійсним Договору поставки товару (із Додатками №1 та №2) №0604/01, який укладено 07 квітня 2017 року між сторонами справи.

Відповідач позов не визнав, з підстав викладених у відзиві на позов від 20.07.2017 року.

Позивач не визнав зустрічний позов, про що зазначив у відзиві на зустрічний позов від 23.08.2017 року.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 23.08.2017 року о 10:40.

В С Т А Н О В И В :

07.04.2017 року між Позивачем (постачальник) та Відповідачем (покупець) було укладено Договір поставки товару №0604/01, за умовами якого Позивач зобов'язаний передати у власність Відповідачу залізобетонні вироби (товар), згідно рахунків і накладних (специфікацій) оформ лених як додатки до договору, які є його невід'ємними частинами, для використання його в господарській діяльності, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійс нювати оплату.

Відповідно до п.1.2. Договору, найменування, одиниця виміру, загальна кількість то вару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове спів відношення (асортимент, номенклатура), визначаються рахунком-фактурою (специфікація).

Загальна ціна товару за цим Договором вказується у специфікації, яка є невід'ємною частиною цього Договору (п.1.5. Договору).

Згідно п.1.6. Договору розрахунки за переданий за цим договором товар здійснюються за цінами узгодженими в Специфікаціях, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за реквізитами зазначеними Постачальником. Порядок оплати: 100% - передопла та.

Кількість, номенклатура (асортимент), термін передачі, ціна товару відображаються в Специфікаціях, які складаються додатково і є невід'ємною частиною цього договору.

Кожна специфікація має свій порядковий номер (1,2,3 і т.д.) і складається на підставі письмової заявки (факсової копії заявки) Покупця. Ціни, зазначені в специфікації, діють на момент підписання специфікації (п.2.1 Договору).

Як встановлено сторонами у п.4.2. Договору товар поставляється на умовах EXW(склад постачальника: м. Одеса, 21 км Старокиївського шляху, 41а) в редакції ІНКОТЕРМС-2010.

Відповідно до п.3.1. Договору, товар поставляється зі складу Постачальника окремими партіями, які формуються на підставі заявки Покупця, само вивозом за рахунок Покупця. Заявка передається по факсу, телефону, електронною поштою або через представника Поку пця і є умовою для проведення передпродажної підготовки товару. Заявка погоджується з Постачальником по найменуванню, асортиментам, кількості й відпускній ціні товару, а та кож про строки, місце й вартість доставки. Строк та умови поставки кожної окремої партії товару вказуються у специфікаціях.

Погоджена у відповідній накладній партія товару може бути поставлена Покупцеві в строк 5 (п'ять) днів з моменту надходження заявки (п.3.2. Договору).

У випадку необхідності для Покупця змінити деякі позиції з асортименту товару, що поставляється за цим Договором, він зобов'язаний подати Постачальнику нову специфіка цію для узгодження у строк з (трьох) діб до настання нового строку (періоду) поставки (п.2.2. Договору).

Так, 07.04.2017 на виконання Договору поставки товару №0604/01 від 07.04.2017 сторонами підписано специфікації на поставку товару:

Специфікація на товар - ферми перекриття з.б. (24м) 5ФБС24, кількість - 8 шт., ціна за одиницю - 38500,00 грн., загальна вартість - 308000,00 грн.; плити пок риття покрівельні 3,6, ребристі типу 2ПГ12-3, кількість -20 шт., ціна за одиницю -6600,00 грн., загальна вартість 132000, 00 грн., всього - 440000, 00 грн. Термін пос тавки товару до 14.05.2017року (Додаток №1 до Договору №0604/01 від 06.04.2017р.).

Специфікація на товар - ферми перекриття з.б. (24м) 5ФБС24, кількість - 6 шт. ціна за одиницю - 38500грн., загальна вартість - 231000 грн.; плити пок риття покрівельні з.б. ребристі типу 2ПГ12-3, кількість -16 шт., ціна за одиницю -6600,00 грн., загальна вартість - 105600 грн. Всього - 336600 грн. Термін пос тавки товару до 14.05.2017. (Додаток №2 до Договору №0604/01 від 06.04.2017р.).

11.04.2017, Покупець здійснив часткову оплату за товар згідно Специфікацій (Дода ток №1 та №2 до Договору) у загальній сумі 240000 грн.: 130 000 грн. за платіжним дорученням №1 від 11.04.2017 року та 110 000 грн. за платіжним дорученням №2 від 11.04.2017 року.

На думку Позивача, оскільки в продовж вже більш двох місяців, Відповідач заявку на формування партії товару (ві дповідно до Договору) - не надав, нову специфікацію для узгодження - не подав, 100% пе редоплату - не здійснив, тим самим Відповідач істотно порушив умови Договору.

Тому, 22.06.2017, у зв'язку з істотним порушенням Відповідачем договірних зобов'язань, Позивач надіслав на електронну адресу Відповідача повідомлення в якому спові стив про повернення отриманої ним часткової оплати за товар в сумі 240 000 гри., що є підставою для припинення Договору поставки товару.

26.06.2007, Позивач повторно надіслав на електронну та поштову адресу Відповідача повідомлення про повернення часткової оплати за товар, та в односторонньому порядку іні ціював розірвання Договору у позасудовому порядку протягом трьох днів з дня отримання вимоги.

Тому, Позивач просить суд розірвати Договір поставки товару №0604/01 (із Додатками №1 та №2), який укла дено 07 квітня 2017 року, укладеного між сторонами справи.

Відповідач не погодившись з позовом зазначив у відзиві, що на його думку відсутні порушення чинного законодавства України з боку Відповідача.

У зустрічному позові Відповідач зазначив, йому стало відомо, про те, що Позивач уклав з ним Договір поставки товару, який фактично становить частину об'єкту незавершеного будівництва та має цільове призначення, крім того - не підлягає продажу.

Так, як з'ясовано Відповідачем, МПП „КОШЕЛЕНКО набуло право власності на згаданий товар на підставі Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва підприємства „Закритого складу металів на аукціоні від 29.08.1997 (з Додатками), який посвідчено Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, серія та номер 3688.

Тобто, Позивач отримав у власність державне майно незавершеного будівництва - закритого складу металів, який знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 21 км Старокиївського шляху, будинок 41-а, на умовах, що будівництво об'єкту буде завершено.

Тому, Відповідач, посилаючись на аб.аб.3-7 ч.3, аб.8 ч.3 ст.23 ст. 23 Закону України про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) від 06.03.1992 М2171-ХІІ (із наступними змінами) вважає, що оспорюваний правочин підлягає визнання його недійсним в порядку ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Позивач у відзиві на зустрічний позов зазначив, що договір за яким Позивачем було отримано право власності на обєкт незавершеного будівництва не був порушений, а спірний Договір укладено в межах прав власника товару Позивача.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову та зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України.

Аналогічні положення містить і ГК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було зазначено 07.04.2017 року між Позивачем (постачальник) та Відповідачем (покупець) укладено Договір поставки товару №0604/01, за умовами якого Позивач зобов'язаний передати у власність Відповідачу залізобетонні вироби (товар), згідно рахунків і накладних (специфікацій) оформ лених як додатки до договору, які є його невід'ємними частинами, для використання його в господарській діяльності, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійс нювати оплату.

При цьому, у п. 8.1., 8.2. Договору сторони визначили термін дії Договору: строк цього Договору починає свій перебіг з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін та закінчується 30.06.2017 року.

В матеріалах справи відсутні будь-які додаткові угоди до спірного Договору, за якими строк його дії подовжено. Також автоматичне подовження строку дії Договоре не передбачено умовами самого Договору.

Отже, спірний Договір поставки товару №0604/01від 07.04.2017 року припинив свою дію 30.06.2017 року за згодою сторін, на підставі умов самого Договору.

Суд зазначає, що чинними положеннями законодавства України не передбачена можливість розірвання договору, який припинив дію.

При цьому, до дати припинення дії спірного договору, жодна сторона не виконала своїх зобовязань по ньому, а тому між сторонами відсутні взаємні претензії щодо наявності боргових зобовязань однієї сторони перед іншою.

Тому, позов малого приватного підприємства „КОШЕЛЕНКО до Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансінвестлогістика про розірвання Договору поставки товару №0604/01 (із Додатками №1 та №2), який укла дено 07 квітня 2017 року, укладеного між сторонами справи - задоволенню не підлягає.

Щодо зустрічного позову, суд звертає увагу Відповідача, що відповідно до аб.аб.3-7 ч.З ст.23 Закону України про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) від 06.03.1992 М2171-ХІІ (із наступними змінами) зобов'язання покупця, передбачені договором купівлі-продажу, зберігають свою дію для осіб, які придбають об'єкт у разі його подальшого відчуження протягом строку дії таких зобов'язань.

Подальше відчуження такого об'єкта можливе лише за умови збереження для нового власника зобов'язань, визначених договором купівлі-продажу, виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням.

У разі подальшого відчуження приватизованого об'єкта новий власник об'єкта зобов'язаний у двотижневий строк з дня переходу до нього права власності на об'єкт подати державному органу приватизації копії документів, що підтверджують його право власності.

Державний орган приватизації зобов'язаний вимагати від нового власника виконання зобов'язань, визначених договором купівлі-продажу об'єкта приватизації, та в разі їх невиконання застосовувати до нього санкції згідно із законом.

Договори про подальше відчуження об'єкта, обтяженого зобов'язаннями, що визначені у договорі купівлі-продажу такого об'єкта, підлягають нотаріальному посвідченню та у випадках, передбачених законодавством, - державній реєстрації.

Відсутність погодження державним органом приватизації подальшого відчуження об'єкта приватизації є підставою для визнання правочинів щодо такого відчуження недійсними (аб.8 ч.3 ст.23 Закону України про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) від 06.03.1992 М2171-ХІІ (із наступними змінами)).

Позивач набув право власності на обєкт приватизації - „державне майно незавершеного будівництва склад кольорових металів, який знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 21 км. Старокиївського шляху на земельній ділянці, площею 4,1 Га… по Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва підприємства „Склад кольорових металів від 29.08.1997р., укладеному з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області.

Предметом же спірного договору були Ферми перекриття з.б. (24м) 5ФБС24 та Плити покриття покрівельні з.б. ребристі типу 2ПГ12-3. При цьому, позивач листом від 01.06.2017р. за № 0106/01 направленого на адресу РВ ФДМУ по Одеській області, обґрунтував необхідність заміни бракованих та таких, що не підлягають монтажу, залізобетонних конструкцій з їх продажем або заміною по бартеру на інші.

Тому, суд вважає безпідставним висновок Відповідача, як підставу для зустрічного позову, що спірний договір укладено без додержання вимог щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені 4.1,2,3,5 та ч.6 ст.203 цього і Кодексу.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позов та зустрічний позов задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позову відмовити.

2. У задоволені зустрічного позову відмовити.

Повне рішення складено 31 серпня 2017 р.

Суддя О.А. Демешин