РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року Справа №918/314/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (договір №27 від 16.03.2017 р.)

відповідача - Гулич Я.В. (довіреність № 807 від 12.06.2017 р.),

- голова Острожецької сільської ради - Гордійчук Т.М. (посв. №001 від 30.11.2010 р.)

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Острожецької сільської ради на рішення господарського суду Рівненської області від 13 червня 2017 року у справі №918/314/17 (суддя Марач В.В.)

позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

до Острожецької сільської ради

про стягнення заборгованості згідно договору по наданню послуг по виконанню ремонтних робіт в сумі 225 818,1 грн.

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2017 року, рішенням господарського суду Рівненської області було повністю задоволено позов ФОП ОСОБА_5 до Острожецької сільради про стягнення заборгованості згідно Договору по наданню послуг по виконанню ремонтних робіт в сумі 225 818,10 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача вказану суму, 3000,00 грн. - витрат на послуги адвоката і 3387,25 грн. - судового збору.

Острожецька сільрада у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюється.

ФОП ОСОБА_5 у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню тому, що роботи за укладеними договорами були виконані та прийняті відповідачем без будь-яких зауважень. На даний час громада користується відремонтованими приміщеннями за їх призначенням. Порушень при визначенні обсягу виконаних робіт не встановлено і з цього приводу відповідач в правоохоронні органи не звертався.

17 липня 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 10 серпня 2017 року.

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Також у судовому засіданні апелянт заявив усне клопотання про проведення судово-будівельної експертизи для встановлення вартості та якості проведених робіт.

Судова колегія заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, відхилила дане клопотання, оскільки проведені ремонтні роботи були прийняті відповідачем без будь-яких зауважень щодо якості робіт, строку їх проведення, обсягу та вартості.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

08 серпня 2016 року, між Острожецькою сільською радою, як замовником, та ФОП ОСОБА_5, як виконавцем, було укладено Договір №5 по наданню послуг по поточному ремонту будівлі побут комбінату, згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи по поточному ремонту будівлі побуту комбінату на вул. Незалежності в с. Острожець загальною вартістю 94 051,79 грн. (а.с.7-8)

Відповідно до п.3.2. Договіру №5, розрахунки здійснюються замовником за фактично виконані роботи в 3-денний термін після надходження акту Ф-2 та довідки Ф-3 затверджених сторонами.

Протягом серпня 2016 року ФОП ОСОБА_5 виконала, а Острожецька сільська рада Актом приймання виконаних будівельних робіт №1 (форми №КБ-2в) від 31 серпня 2016 року прийняла роботи на загальну суму 94 051,79 грн. (а.с.10-11) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2016 року (форми №КБ-3) погодилась з їх вартістю. (а.с.9)

Відповідачем оплата вартості даних робіт не була проведена.

05 вересня 2016 року, між Острожецькою сільською радою, як замовником, та ФОП ОСОБА_5, як виконавцем, було укладено Договір №8 по наданню послуг по поточному ремонту адмінприміщення сільської ради під архів в с. Острожець, згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи по поточному ремонту адмінприміщення сільської ради під архів в с. Острожець загальною вартістю 103 900,31 грн. (а.с. 21)

Відповідно до п.3.2. Договіру №8, розрахунки замовником за фактично виконані роботи проводяться в 3-денний термін після надходження акту Ф-2 та довідки Ф-3, затверджених сторонами.

Протягом вересня 2016 року ФОП ОСОБА_5 виконала, а Острожецька сільська рада Актом приймання виконаних будівельних робіт №1 (форми №КБ-2в) від 30 вересня 2016 року прийняла роботи на загальну суму 70 216,97 грн. (а.с.33-39) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2016 року (форми №КБ-3) погодилась з їх вартістю. (а.с.35)

Відповідачем оплата вартості цих робіт також не була проведена.

05 вересня 2016 року, між Острожецькою сільською радою, як замовником, та ФОП ОСОБА_5, як виконавцем, було укладено Договір №10 по наданню послуг по поточному ремонту адмінприміщення сільської ради під ЦНАП в с. Острожець, згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи поточний ремонт адмінприміщення сільської ради під ЦНАП в с. Острожець загальною вартістю 100 966,46 грн. (а.с.42)

Відповідно до п.3.2. Договіру №10, розрахунки замовником за фактично виконані роботи проводяться в 3-денний термін після надходження акту Ф-2 та довідки Ф-3 затверджених сторонами.

Протягом вересня 2016 року ФОП ОСОБА_5 виконала, а Острожецька сільська рада Актом приймання виконаних будівельних робіт №1 (форми №КБ-2в) від 30 вересня 2016 року прийняла роботи на загальну суму 61 549,35 грн. (а.с.58-61) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2016 року (форми №КБ-3) погодилась з їх вартістю. (а.с.57)

Відповідачем осплата вартості даних робіт знову не була проведена і загальна заборгованість склала 225 818,10 грн.

07 березня 2017 року, ФОП ОСОБА_5 звернулась до Острожецької сільської ради із вимогою про сплату вартості виконаних робіт за зазначеними договорами на загальну суму 225 818,10 грн. (а.с.66)

04 квітня 2017 року, відповідач, у відповіді на претензію (лист №189), повідомив, що договори по наданню послуг по поточних ремонтах у 2016 році були укладені з порушеннями бюджетного законодавства, без відповідних кошторисних призначень та не були зареєстровані в УДКСУ у Млинівському районі, а тому зобов'язання на суму 225 818,10 грн. не можуть бути оплачені Острожецькою сільською радою. (а.с.67-68)

15 травня 2017 року, ФОП ОСОБА_5 звернулась до господарського суду Рівненської області з позовом до Острожецької сільської ради про стягнення 225 818,10 грн. - заборгованості за виконані роботи за Договором №5 від 08 серпня 2016 року, за Договором №8 від 05 вересня 2016 року, за Договором №10 від 05 вересня 2016 року. (а.с.2-3)

13 червня 2017 року, рішенням господарського суду Рівненської області було повністю задоволено позов ФОП ОСОБА_5 до Острожецької сільради про стягнення заборгованості згідно Договору по наданню послуг по виконанню ремонтних робіт в сумі 225 818,10 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача вказану суму, 3000,00 грн. - витрат на послуги адвоката і 3387,25 грн. - судового збору. (а.с.95-101)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Частиною 6 ст. 882 ЦК України передбачено, що замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем та відповідачем існували договірні відносини з приводу підрядних робіт по поточному ремонту будівлі побут комбінату, адмінприміщення сільської ради під архів в с. Острожець і адмінприміщення сільської ради під ЦНАП в с. Острожець, згідно яких виконавець зобов'язується виконати вказані роботи загальною вартістю 225 818,10 грн., а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За актами приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в), які підписані сторонами та скріплені їх печатками:

- по Договору №5: №1 від 31 серпня 2016 року на суму 94 051,79 грн.;

- по Договору №8: №1 від 30 вересня 2016 року на суму 70 216,97 грн.;

- по Договору №10: від 30 вересня 2016 року на суму 61 549,35 грн., ремонтні роботи на загальну вартість 225 818,10 грн., які проведені позивачем були прийняті відповідачем.

Відповідними довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми №КБ-3), які також підписані сторонами та скріплені їх печатками, відповідач погодився з вартістю проведених робіт.

Відповідач, прийнявши проведені позивачем роботи, свої зобов'язання в частині їх оплати не виконав та допустив заборгованість по оплаті ремонтних робіт у розмірі 225 818,10грн. Ця сума боргу ним не заперечується.

Не заперечуючи проти прийняття і виконання вищевказаних робіт, Острожецька сільська рада, у відповіді на претензію ФОП ОСОБА_5 про сплату 225 818,10 грн. - боргу, відмовила останній посилаючись на те, що договори по наданню послуг по поточних ремонтах у 2016 році були укладені з порушеннями бюджетного законодавства, без відповідних кошторисних призначень та не були зареєстровані в УДКСУ у Млинівському районі, а тому роботи по цих договорах не можуть бути оплачені.

Проте, Острожецька сільська рада вказуючи, що Договір №5 від 08 серпня 2016 року, за Договір №8 від 05 вересня 2016 року, за Договір №10 від 05 вересня 2016 року були укладені з порушенням чинного законодавства та відмовляючись виконувати свої зобов'язання за цими договорами, не зверталось з відповідними заявами про визнання даних договорів недійсними та не вчиняла дій по їх розірванню.

Відповідно до ч.1 ст. 854 ЦК України, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.3.2. укладених Договорів, розрахунки за фактично виконані роботи проводяться в 3-денний термін після надходження акту Ф-2 та довідки Ф-3 затверджених сторонами.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, господарським судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором №5 від 08 серпня 2016 року у розмірі 94 051,79 грн., за Договором №8 від 05 вересня 2016 року у розмірі 70 216,97 грн. та за Договором №10 від 05 вересня 2016 року у розмірі 61549,35 грн., загальна заборгованість за цими договорами складає 225 818,10 грн., і термін сплати даних коштів настав, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів у сумі 225 818,10 грн. є законними та обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що спірні договори були укладені з порушеннями бюджетного законодавства (ст. 48 Бюджетного кодексу України), без відповідних бюджетних асигнувань та не були зареєстровані в УДКСУ у Млинівському районі, колегією суддів оцінюється критично і відхиляється як безпідставні, оскільки зазначені договори є чинними, не припинені не розірвані та в судовому порядку недійсними не визнавались, то між сторонами виникли і існують договірні відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, зобовязання по яких підлягають обовязковому виконанню, а, відповідно до ч.2 ст. 617 ЦК України, ч.2 ст. 218 ГК України, відсутність коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення цих зобов'язань.

Крім того, в своїй позовній заяві, позивач просить стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката в сумі 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З пункту 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року вбачається, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ч.5 ст. 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Як вбачається із матеріалів справи, 01 березня 2017 року між адвокатом Панчиною П.Є., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №441 від 04 лютого 2005 року та ФОП ОСОБА_5 укладено договір №27 про надання правової допомоги (а.с.70), відповідно до якого довіритель доручає, а представник приймає на себе зобов'язання на представництво та захист її інтересів в господарському суді Рівненської області у справі по наданню послуг по виконанню ремонтних робіт за гонорар у сумі 3 000,00 грн.

До матеріалів справи представником позивача додано квитанція до прибуткового касового ордера №22 від 01 березня 2017 року в підтвердження здійснення оплати в розмірі 3000,00 грн. (а.с.69) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №441 від 04 лютого 2005 року видане ОСОБА_1

Судовою колегією, при розподілі витрат на оплату послуг адвоката звертається увага на п.6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року, в якому вказано, що вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що послуги адвоката у сумі 3000,00 грн. є обґрунтованими та співрозмірними заявленій ціні позову з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, ступінь складності справи, її обсягу.

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання за укладеними договорами і допустив заборгованість на загальну суму 225 818,10 грн., а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як і витрати за отримані послуги адвоката в розмірі 3000,00 грн.

Інші заперечення відповідача, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та об'єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 13.06.17 р. у справі №918/314/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Острожецької сільської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №918/314/17 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.