ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 Справа № 904/6935/17

За позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалспецбуд», м. Новомосковськ

До: ОСОБА_1 підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

Про: стягнення 9 566, 70 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_2 (адвокат, ордер від 23.06.17р.);

Від відповідача: ОСОБА_3 ( дов.№129/11-14 від 24.03.17р.)

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Універсалспецбуд» (позивач) звернувся з позовом до КП «Дніпроводоканал» ДМР (відповідач) про стягнення 9 566, 70 грн. ( в т.ч. : 7 629, 98 грн. - інфляційних втрат та 1 936, 72 грн. 3% річних за період з 16.12.16р. по 26.06.17р. ). Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №118/1 від 03.03.11р. в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт. Позивач зазначає, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.15р. (залишеним без змін постановами ДАГС від 18.05.15р. та ВГСУ від 20.07.15р.) у справі №904/9626/14 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 122 117, 99 грн. основного боргу, 22 616, 86 грн. інфляційних втрат, 9 866, 23 грн. 3% річних та 3 092, 02 грн. судового збору. У звязку з невиконанням вищезазначеного рішення суду щодо основного боргу в розмірі 122 117, 99 грн. позивач з звернувся з позовом до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з відповідача на свою користь 16 944, 12 грн. інфляційних втрат та 5 791, 84 грн. ( за період з 18.05.15р. по 15.12.16р.); рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.17р. (залишеного без змін постановою ДАГС від 02.03.17р.) у справі 904/11852/16 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача за вищезазначений період 16 944, 12 грн. інфляційних втрат та 5 781, 81 грн. 3% річних, 1377, 45 грн. судового збору. Позивач вказує , що станом на 26.06.17р. основний борг у розмірі 122 117, 99 грн. відповідачем на користь позивача не сплачений, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.15р. у справі №904/9626/14 не виконано.

У звязку з прострочкою виконання відповідачем умов договору позивач просить стягнути з відповідача : 7 629, 98 грн. - інфляційних втрат та 1 936, 72 грн. 3% річних за наступний період : з 16.12.16р. по 26.06.17р. Також позивач просить стягнути з відповідача 2000, 00 грн. - витрат на правову допомогу адвокатського обєднання . На підтвердження надання правових послуг позивачем додано до позовної заяви договір №23-06/01 від 23.06.17р. про надання правової (юридичної) допомоги та квитанцію про сплату на користь адвокатського обєднання 2000, 00 грн.

КП «Дніпроводоканал» ДМР (відповідач) у відзиві на позов та його представник під час судового засідання підтвердив фактичні обставини справи та зазначив, що не виконання рішення суду сталося через зупинення виконавчого провадження за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.15р. у справі №904/9626/14 на підставі п.8. ч.1 ст.37 , ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Також повідомив суд про порушення ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.13р. провадження у справі №904/397/13-г про банкрутство відповідача. Окрім того - відповідач звертав увагу суду, що при використанні індексу інфляції - 1, 062 вказаного у розрахунку позивача, сума інфляційного збільшення не відповідає той, що зазначена у позовній заяві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.15р. (залишеним без змін постановами ДАГС від 18.05.15р. та ВГСУ від 20.07.15р.) у справі №904/9626/14 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача - КП «Дніпроводоканал» ДМР , на користь позивача - ТОВ «Універсалспецбуд» : 122 117, 99 грн. основного боргу, 22 616, 86 грн. інфляційних втрат, 9 866, 23 грн. 3% річних та 3 092, 02 грн. судового збору (а.с.11-24).

У звязку з невиконанням відповідачем вищезазначеного рішення суду щодо основного боргу в розмірі 122 117, 99 грн. позивач з звернувся з позовом до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з відповідача на його користь 16 944, 12 грн. інфляційних втрат та 5 791, 84 грн. ( за період з 18.05.15р. по 15.12.16р.). Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.17р. (залишеним без змін постановою ДАГС від 02.03.17р.) у справі 904/11852/16 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача - КП «Дніпроводоканал» ДМР , на користь позивача - ТОВ «Універсалспецбуд» : 16 944, 12 грн. інфляційних втрат , 5 781, 81 грн. 3% річних (за період з 18.05.15р. по 15.12.2016р.) та 1377, 45 грн. судового збору. (а.с.25-37). При цьому кінцевою датою нарахування інфляційних втрат та 3% річних у тій справі є 15.12.2016р.

У звязку з невиконання відповідачем вищезазначених рішень суду в частині сплати основної заборгованості за договором в розмірі 122 117, 99 грн. позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 7 629, 98 грн. - інфляційних втрат та 1 936, 72 грн. 3% річних ( за період з 16.12.16р. по 26.06.17р. ), які позивач нарахував відповідачу на суму основної заборгованості в розмірі 122 117, 99 грн.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України : обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням господарського суду від 05.02.15р. у справі №904/9626/14 встановлений факт невиконання відповідачем зобов'язань за договором підряду №118/1 від 03.03.2011 року.

Відповідно до підпункту 7.1 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» передбачено, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Згідно до п.1.9. цієї Постанови день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені . Відповідно до п.3.2. Постанови : згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур'єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно інформаційного листа ВГСУ №01-06/928/2012 від 17.07.12, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (див. додатково постанови Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183 і постанову Вищого господарського суду України від 16.03.2011 № 11/109).

З урахуванням вищезазначеного, перевіривши ( враховуючи приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань») здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних на суму основного боргу в розмірі 122 117, 99 грн. за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.15р. у справі №904/9626/14 , суд дійшов до висновку про обґрунтованість таких нарахувань. Одночасно слід зазначити , що розмір суми інфляційних втрат , які підлягають нарахуванню за вищенаведений період , є більшою ніж та , яку позивач вказує у своїй позовній заяві. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 2000, 00 грн. на послуги адвоката (адвокатського обєднання) , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів п.6.5. постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.13р. №7 , розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Враховуючи незначну складність ( з правової точки зору ) справи , короткий термін розгляду справи ( 2 засідання ) , незначну ціну позову по цій справі, невірний розрахунок адвокатом стягуваної суми ; суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат позивача на послуги адвоката (адвокатського обєднання) , які підлягають стягненню з відповідача, до 1 000, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.33, 35, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21-А; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалспецбуд» ( 51 200, м. Новомосковськ, пров. Жовтневий, 2; ): 7 629, 98 грн. - інфляційних втрат ; 1 936, 72 грн. 3% річних; 1 600, 00 грн. витрат на сплату судового збору та 1000, 00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 10.08.2017