Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" серпня 2017 р. Справа № 906/667/17.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Терлецької-Байдюк Н.Я.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Жанетт Україна"

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Романівський Хліб"

про визнання недійсними попередніх договорів від 06.09.2016 та від 14.02.2017,

зобов'язання повернути грошові кошти в сумі 1076000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Жаннет Україна" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Романівський Хліб" про визнання недійсним попереднього договору (про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу) від 06.09.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Романівський хліб" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Жаннет Україна", та посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу ОСОБА_1 06.09.2016 за №5536; визнання недійсним попереднього договору (про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу) від 14.02.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Романівський хліб" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Жаннет Україна", посвідчений приватним нотаріусом за реєстровим № 1647 від 14.02.2017; про зобов'язання TOB "Романівський хліб" повернути на користь TOB "Жаннет Україна" 1076000,00грн., які були сплачені за попередніми договорами від 06.09.2016 та 14.02.2017 та стягнення судового збору.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 30.08.2017 порушено провадження у справі №906/667/17.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину майнового комплексу (А-2, Б-1, В-1, Г-1,Д-1,Е-1) загальною площею 3172,1 кв.м., який знаходиться за адресою: смт. Романів, Романівського району, Житомирської області вул.Заводська,18/2 та належить на праві власності TOB "Романівський хліб".

Позивач мотивує необхідність вжиття заходів до забезпечення позову тим, що невчасне вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання зобов'язань щодо повернення грошових коштів, сплачених за нерухомість відповідача, а у разі задоволення позовних вимог позивача, відповідачем буде здійснено відчуження вказаного нерухомого майна на користь третіх осіб, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Дослідивши заяву, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви з огляду на таке.

Статтею 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 ГПК України позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (пункт 3 названої Постанови Пленуму).

Разом з тим, вимога про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не пов`язана з предметом позову, оскільки позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості, тобто грошова вимога, а доказів на підтвердження того, що у відповідача на рахунках у банках відсутні грошові кошти, не подано. Також позивачем не доведена обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, може призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, що є підставою для відмови у застосуванні заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Жаннет Україна" про вжиття заходів до забезпечення позову по справі №906/667/17 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_2

Друк:

1 - в справу

2 - заявнику