ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року Справа № 908/2629/16
Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівСибіги О.М.,
Бакуліної С.В.,
розглянувши
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"
на постанову від 24.01.2017 Донецького апеляційного господарського суду
у справі№908/2629/16 господарського суду Запорізької області
за позовомВідкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"
доПублічного акціонерного товариства "Завод напіввиробників"
пропримусове виконання обов'язку в натурі

За участю представників сторін:

Від позивача - Комраков С.В. (за дов.)

Від відповідача - Зуб Г.Ю. (за дов.)

Слухання справи відбулось у режимі відеоконференції.

У зв'язку з перебуванням судді Яценко О.В. у відпустці, справа слухається колегією суддів у складі: головуючий - Ходаківська І.П., судді -Сибіга О.М., Бакуліна С.В. (протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.08.2017 р.).

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників" про примусове виконання обов'язку в натурі та просило зобов'язати відповідача повністю припинити власне споживання електричної енергії, а також забезпечити безперешкодний доступ представників позивача до електроустановок відповідача для вжиття заходів з припинення постачання електричної енергії відповідачем та пломбуванню пристроїв їх підключення.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.11.2016 (суддя Кричмаржевський В.А.) позов задоволено частково, зобов'язано ПАТ "Завод напівпровідників" забезпечити безперешкодний доступ представників ВАТ "Запоріжжяобленерго" до електроустановок ПАТ "Завод напівпровідників". В іншій частині позову відмовлено. Рішення в частині задоволення позову мотивовано тим, що Правилами користування електричною енергією та умовами укладеного між сторонами у справі договору передбачено обов'язок споживача забезпечити безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника до власних електричних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку. Рішення в частині відмови в позові мотивовано тим, що повне припинення власного споживання відповідачем електричної енергії може призвести до серйозної екологічної та техногенної аварії в регіоні, оскільки у своєму виробництві відповідач, застосовуючи, небезпечні хімічні та вибухонебезпечні речовини, з метою їх зберігання та переробки, використовує електричну енергію.

Постановою колегії суддів Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2017 у складі: Ломовцевої Н.В., Колядко Т.М., Татенко В.М. рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

ПАТ "Запоріжжяобленерго" (назву змінено в новій редакції Статуту) у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати в частині відмови в позові, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, судами не застосовано п.9 ст.26 Закону України "Про електроенергетику", пункти 7.3, 7.7., п.п.3 п.10.2 Правил користування електричною енергією.

ПАТ "Завод напівпровідників" у відзиві просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.07.2012 між ВАТ "Запоріжжяобленерго" (постачальник електричної енергії) та ПАТ "Завод напівпровідників" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №168/331.

Відповідно до п. 1 договору, постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язується керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Згідно умов договору Постачальник електричної енергії та Споживач зобов'язуються виконувати умови цього договору (п.п. 2.2.1. та п.п. 2.3.1. Договору).

Споживач також зобов'язується забезпечувати безперешкодний доступ у будь-який час доби працівників Постачальника електричної енергії за пред'явленням службового посвідчення (з правом заносити і виносити необхідні прилади та інструменти) до засобів (систем) обліку як власних, так і субспоживачів, приладів контролю навантаження та якості електроенергії, компенсувальних установок, комплектів АЧР, а також для здійснення контролю заданих Постачальником електричної енергії режимів споживання електроенергії та потужності і для виконання інших необхідних робіт (п.п. 2.3.6. Договору).

Відповідно до п. 9.6. Договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2012р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Договір про постачання електричної енергії від 01.07.2012 за №168/331 підписаний та скріплений печатками підприємств.

Посилаючись на наявність заборгованості за спожиту активну електричну енергію, а саме, що станом на 23.01.2017 у відповідача існувала непогашена заборгованість за спожиту активну електроенергію в розмірі 12 045 324,36грн. (за грудень 2014р. та з січня 2016р. по грудень 2016р.), послуги з перетікання реактивної електроенергії 309 581,65грн. (за період з серпня 2016р. по грудень 2016р.) та за перевищення договірних величин 11 001,74грн. (за січень 2016р.), що підтверджується довідкою від 23.01.2017 за №сз44-44/1001, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності прострочки кредитора щодо послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії в сумі 172 307,7грн., нарахованих в червні-серпні 2016р. та перевищення договірних величин, яке мале місце в січні 2016р. у розмірі 11 001,74грн.

Водночас, позивачем доведено наявність заборгованості за спожиту активну електроенергію за період грудня 2014р. та з січня 2016 по серпень 2016р. в сумі 7 556 793,05грн.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 24 Закону України "Про електроенергетику", енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

За змістом ч. 9 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію споживач зобов'язаний обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити в разі відсутності такої.

За умовами п. 7.2. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 за № 28 (далі - Правила), у разі, якщо споживач має погоджену технологічну, аварійну та екологічну броню, обмеження постачання електричної енергії має бути виконано не нижче зарезервованого рівня аварійної броні, а за відсутності оплати за обсяг електричної енергії, що необхідний для забезпечення аварійної броні, не нижче рівня екологічної броні. Для споживачів, які мають погоджену екологічну броню електропостачання, обмеження може бути застосовано до рівня екологічної броні електропостачання.

Обмеження в споживанні електричної енергії внаслідок відключення споживача має проводитися за умови одночасного забезпечення збереження необхідних рівнів надійності та якості електропостачання інших споживачів та субспоживачів. У разі відсутності технічної можливості виконання умови одночасного забезпечення збереження необхідних рівнів надійності і якості електропостачання інших споживачів та субспоживачів (унаслідок застосування відповідної схеми електропостачання) споживач, електропостачання якого має бути обмежене або припинене, зобов'язаний надати доступ до власних електроустановок уповноваженим представникам електропередавальної організації або постачальника електричної енергії для вибіркового відключення струмоприймачів з наступним пломбуванням пристроїв їх підключення (п. 7.3. Правил).

В свою чергу, приписами наведених Правил чітко визначено, що споживач електричної енергії це - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору;

Одночасно, згідно з пунктом 10.2. Правил, споживач електричної енергії зобов'язаний зокрема:

1) користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів);

2) оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору;

3) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити у разі відсутності такої.

Звертаючись до суду з вимогою про зобов'язання відповідача припинити власне споживання електричної енергії (з посиланням на п.10.2 Правил користування електричною енергією, яким передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити у разі відсутності такої) не зазначив у який спосіб має відбутись таке припинення.

Суди при відмові в позові в цій частині взяли до уваги вищенаведені норми законодавства, а також те, що на момент розгляду справи у судах попередніх інстанцій, погоджена екологічна, аварійна та технологічна броня енергопостачання була відсутня, а підприємство-відповідача відноситься не лише до енергомістких об'єктів, але й до особливо небезпечних об'єктів, і у його виробництві застосовуються шкідливі та вибухонебезпечні хімічні речовини: аміак, хлор, азот тощо, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію об'єкта (об'єктів) підвищеної небезпеки І та ІІ класу від 28.03.2006 та Декларацією безпеки об'єкту підвищеної небезпеки Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників" №23.31792555.01.1-Д від 18.09.2013. В якості сировини на підприємстві використовується багато речовин, більшість з яких вибухопожежнонебезпечні та сильнодіючі отруйні речовини. Для забезпечення надійності у користуванні та зберіганні зазначених речовин передбачені особливі вимоги до електрообладнання вибухонебезпечних технологічних систем. Отже, до виконання робіт підвищеної небезпеки першочергово віднесені роботи з обслуговування електричного обладнання, за допомогою яких зберігаються шкідливі речовини. У разі припинення постачання електричної енергії, відповідач у справі буде позбавлений можливості забезпечити надійну та безаварійну підтримку цього обладнання, в яких знаходиться на збереженні вибухо-пожежнонебезпечні та шкідливі речовини І-ІІІ класу небезпеки. Крім того, зупинка водооборотного циклу по причині відсутності електроенергії призведе до зупинення систем очистки від шкідливих викидів в атмосферу, що може призвести до екологічної катастрофи та викидам в атмосферу таких шкідливих речовин, як хлор, аміак, хлористий кисень, силанхлорид і.т.д.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в позові в частині вимоги про припинення власного споживання електричної енергії.

Посилання суду апеляційної інстанції на п.7.3, 7.17 Правил користування електричною енергією не призвело до прийняття неправильної постанови.

Крім того, у зв'язку з ненаданням відповідачем допуску на територію підприємства позивачем було складено акти про не допуск від 27.07.2016, від 16.08.2016, від 17.08.2016, від 30.08.2016, від 19.09.2016, від 31.10.2016, від 14.12.2016, в яких зазначено, що у зв'язку з ненаданням допуску представникам позивача до електроустановок споживача, електропередавальна організація залишає за собою право відключення електроустановок споживача із центрів живлення, чим і підтверджується можливість позивача самостійно використати своє право на відключення електроустановок відповідача.

Щодо позовних вимог в частині надання доступу для вжиття заходів з припинення постачання електричної енергії відповідачем та опломбуванню пристроїв їх підключення, колегія суддів з урахуванням положень ч.10 ст.26 Закону України "Про електроенергетику", п. 2.3.6. договору, п.7.3, п.7.5 Правил, а також обставин, встановлених судами при розгляді справи, погоджується з висновками судів про задоволення вимог в цій частині. В касаційному порядку рішення та постанова в частині задоволення позову не оскаржені.

Відповідно до приписів статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують зазначених вище висновків та пов'язані з вирішенням питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене, постанова апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення господарського суду першої інстанції про часткове задоволення позову, відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" залишити без задоволення.

Постанову від 24.01.2017 Донецького апеляційного господарського суду у справі №908/2629/16 господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді О. Сибіга

С. Бакуліна