ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 рокуСправа № 912/1885/17
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз"

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "2-й ім. Петровського цукровий завод"

про стягнення 430 998,42 грн.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 07/01-51 від 29.06.2017р;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 1 від 15.09.2016р.;

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою № 07/1781 від 29.06.17 про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "2-й ім. Петровського цукровий завод" 430 998,42 грн. основної заборгованості та сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором розподілу природного газу в частині оплати.

Ухвалою від 30.06.17 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 17.08.17 об 11:00 год, від сторін витребувано необхідні для розгляду спору документи.

У судовому засіданні представником позивача повністю підтримано заявлені позовні вимоги з урахуванням письмових пояснень № 07/2194 від 17.08.17, в яких зазначено, що відповідачем частково оплачено суму боргу у розмірі 200 000,00 грн., а саме: 20.07.17 сплачено 100 000,00 грн. та 10.08.17 сплачено 100 000,00 грн.

Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи з метою повного погашення заборгованості в межах встановленого строку вирішення спору. Також відповідачем зазначено, що ПАТ "2-й ім. Петровського цукровий завод" частково погасив заборгованість перед ВАТ по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз", а саме 19.05.17 було перераховано 100 000,00 грн. та 10.08.17 ще 100 000,00 грн., тобто залишок заборгованості станом на 17.08.17 становить 230 998,42 грн.

Господарський суд, враховуючи норми ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути спір у судовому засіданні 17.08.17 за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2498 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу» було затверджено типовий договір розподілу природного газу.

Згідно з ч. 1 ст. 630 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Відповідно до п. 1.1 Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1.3 Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п. 2.1 Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, за цим Договором Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно з п. 6.3 Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 12.1 Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, цей Договір укладається на невизначений строк.

Судом встановлено, що на підставі поданої відповідачем заяви-приєднання до умов Договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими), Публічне акціонерне товариство "2-й ім. Петровського цукровий завод" приєднався до умов Типового Договору розподілу природного газу, що підтверджується заявою-приєднанням (а.с. 8), яка підписана уповноваженим представником відповідача - генеральним директором ОСОБА_4 04.01.2016 та скріплена печаткою.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 6.6 Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Судом встановлено, що у листопаді 2016 року позивачем було розподілено природний газ у кількості 2 671,184 тис. м. куб. на суму 2 036 403,83 грн., що підтверджується актом про надані послуги від 30.11.16, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб позивача і відповідача (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до абз. 1 п. 6.4 Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1418 від 11.08.2016) оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідачем факт розподілу природний газу у листопаді 2016 року у кількості 2 671,184 тис. м. куб. на суму 2 036 403,83 грн не заперечується.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити (провести кінцевий розрахунок) надані позивачем послуги з розподілу природного газу за листопад 2016 року у строк до 10.12.2016.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як зазначає позивач, відповідачем було здійснено часткову сплату заборгованості. Станом на 29.06.2017 сума заборгованості відповідача перед позивачем становила 430 998,42 грн. На час звернення позивача із даним позовом до господарського суду відповідач зазначену заборгованість не погасив.

Водночас під час розгляду справи відповідач здійснив погашення основного боргу за Договором у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1044 від 19.05.17 та № 24 від 10.08.17, наданими до матеріалів справи та не заперечується позивачем.

У зв'язку із викладеним розгляд справи в частині стягнення основного боргу в сумі 200 000, 00 грн підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній предмет спору.

Відповідачем не подано до матеріалів справи доказів сплати решти заборгованості в сумі 230 998,42 грн. Як вбачається з поданого відповідачем клопотання дана сума заборгованості відповідачем не заперечується.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку, що обов'язок позивача перед відповідачем за договором виконано, що не заперечується відповідачем. Відповідачем також не заперечується сума боргу. За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 230 998,42 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33,34,44,49, 81, 82-85, 116, 117 ГПК України, Законом України "Про судовий збір", господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "2-й ім. Петровського цукровий завод" (27300, Кіровоградська обл., смт. Олександрівка, вул. Леніна, 44, і.к. 00372090) на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (25006, м. Кропивницький, вул. Арсенія Тарковського, 67, і.к. 03365222) заборгованість в сумі 230 998,42 грн. та судовий збір в сумі 3 464,98 грн.

Провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 200 000 грн. припинити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили та направити стягувачу.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 22.08.2017.

Суддя Т. В. Макаренко