ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.08.2017 Справа № 920/1878/15(з)
Господарський суд Сумської області у складі судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Данілової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1878/15, порушеної за заявою кредитора Державної іпотечної установи (01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, 34, ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиальянсбудсервіс» (41400, м. Глухів, вул. Київський шлях, б. 2; ), про визнання банкрутом,

Представники сторін:

Від кредитора: Державна іпотечна установа - Подольський А.Ю.;

Ліквідатор - Іваненко Н.О.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 11.01.2016 порушено провадження у справі № 920/1878/15 про банкрутство ТОВ «Сумиальянсбудсервіс».

18.11.2016 до суду надійшла заява № 02-11/1456 від 24.11.2016 ліквідатора Іваненко Н.О. про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство № 920/1878/15 (т. 3, а.с. 116), в якій просить суд витребувати у ОСОБА_4 (40016, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь власника майна - ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» (Сумська обл., АДРЕСА_3; ) нерухоме майно - нежилі приміщення загальною площею 271,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 03).

У відзиві ОСОБА_4 не визнав вимог ліквідатора, вважаючи себе законним власником вказаної нерухомості (а.с.115 т.4).

Ухвалою суду від 20.02.2017 провадження у справі в частині розгляду заяви ліквідатора (вих. № 02-11/1456 від 24.11.2016) до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, поданої у межах справи №920/1878/15 припинено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.04.2017 ухвалу господарського суду Сумської області від 20.02.2017 у справі № 920/1878/15 в частині припинення провадження у даній справі в частині розгляду заяви ліквідатора про витребування майна з чужого незаконного володіння скасовано.

Відповідно до розпорядження в. о. керівника апарату господарського суду Сумської області від 19.05.2017 справа № 920/1878/15 в частині розгляду заяви ліквідатора про витребування майна з чужого незаконного володіння призначена на повторний автоматичний розподіл.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 19.05.2017 визначено суддю Яковенко В.В.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 23.05.2017 призначено розгляд заяви в судове засідання та залучено до розгляду заяви ліквідатора у якості учасника ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 06.06.2017 залучено до розгляду заяви ліквідатора у якості учасників Відділ з питань державної реєстрації Глухівської міської ради Сумської області та ОСОБА_5.

15.06.2017 на виконання вимог ухвали суду від 06.06.2017 відділ з питань державної реєстрації Глухівської міської ради надіслав на адресу суду засвідчені копії документів, які містяться в реєстраційній справі № 03 по об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3.

Ліквідатор Іваненко Н.О. подала клопотання № 02-11/1852 від 27.07.2017 та клопотання № 02-11/1865 від 14.08.2017 про долучення документів до матеріалів справи.

На виконання вимог ухвали суду від 19.06.2017 Глухівська міська державна нотаріальна контора надіслала на адресу суду засвідчену копію договору купівлі-продажу 19/25 частин нежитлового приміщення від 08.02.2010 № 1-323.

До суду надійшли пояснення № 4103/15 від 16.06.2017 Державної іпотечної установи до заяви про витребування майна з ОСОБА_4, в яких повністю погоджується з вимогами ліквідатора, оскільки заява про витребування майна з чужого незаконного володіння є обґрунтованою та відповідає нормам чинного законодавства.

Крім того 27.07.2017 ліквідатор подала до суду заяву № 02-11/1851 від 26.07.2017 про збільшення позовних вимог відносно заяви про витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння у ОСОБА_4 від 24.11.2016, в якій просить суд витребувати у ОСОБА_4 на користь власника майна ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» нерухоме майно - нежилі приміщення, площею 271,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 та скасувати запис про державну реєстрацію права власності за № 16342161 в Державному реєстрі речових прав на вищевказане нерухоме майно, внесений державним реєстратором приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. на підставі договору дарування, серія та номер 4518, виданий 07.09.2016 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В.

Ухвалою суду від 27.07.2017 суд прийняв до розгляду заяву ліквідатора Іваненко Н.О. про збільшення позовних вимог відносно заяви про витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння у ОСОБА_4 від 24.11.2016, відклав розгляд справи в судове засідання на 17.08.2017 та зобов'язав ОСОБА_4, ОСОБА_5 подати суду обґрунтовані відзиви на заяву ліквідатора про витребування майна з чужого незаконного володіння з урахуванням поданої ліквідатором заяви про збільшення позовних вимог.

17.08.2017 до суду надійшли пояснення № 5361/19 від 11.08.2017 Державної іпотечної установи до заяви ліквідатора про збільшення позовних вимог, в яких просить суд задовольнити заяву ліквідатора про витребування майна ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» з чужого незаконного володіння із врахуванням збільшення позовних вимог.

15.08.2017 до суду від Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції надійшов лист про розгляд справи без участі їх представника.

У судовому засіданні ліквідатор підтримала подану заяву про витребування майна з чужого незаконного володіння з урахуванням збільшення позовних вимог і просила суд задовольнити її у повному обсязі.

Відповідно ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон).

Частиною 4 статті 10 Закону визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

У п. 9 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ)» роз'яснено, що частина 4 статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до боржника, як-от: спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК України (у редакції Закону) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Крім названих у зазначеній статті Закону справ у спорах, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Частиною 9 статті 16 ГПК України (виключна підсудність) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. Така позиція неодноразово висловлена Вищим господарським судом України, зокрема: в постанові від 12.10.2016 у справі №922/4705/15.

Також відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 13.04.2016 у справі №908/4804/14, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство для судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У своїй заяві ліквідатор банкрута Іваненко Н.О. просить суд витребувати у ОСОБА_4 (40016, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь власника майна ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» (Сумська обл., АДРЕСА_3; ) нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення загальною площею 271,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 03), оскільки вказана нерухомість незаконно вибула з права власності боржника, та скасувати запис про державну реєстрацію права власності за № 16342161 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - нежилі приміщення, площею 271,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкт нерухомого майна: 03), внесений державним реєстратором приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Наталією Валеріївною на підставі договору дарування, серія та номер 4518, виданий 07.09.2016 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В.

Судом встановлено, що на підставі договору про поділ будівлі від 30.05.2006 ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» належить 1124,3 кв.м приміщень за адресою: АДРЕСА_3, що складає 81/100 частки будівлі, а ОСОБА_5 відповідно 271,8 кв.м - 19/100. Цей договір припинив право спільної часткової власності між співвласниками ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» та ОСОБА_5 ст.367 ЦК України (п.5 угоди) (а.с.85-86 т.5).

Ліквідатор ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» у ході ліквідаційної процедури отримав від КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» дані про реєстрацію за банкрутом станом на 31.12.2012 (а.с.127 т. 3, а.с.55 т.4, а.с.36-37 т.6) нерухомого майна, у т.ч. нежитлового приміщення площею 1124,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3.

Ліквідатором також одержано інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.128-133 т. 3, а.с.27-35 т.6). За даними Реєстру прав власності на нерухоме майно, який до 31.12.2012 вели БТІ, наявна аналогічна інформація про реєстрацію вказаного об'єкту за ТОВ «Сумиальянсбудсервіс».

У вказаних документах зазначена підстава набуття банкрутом такого об'єкту нерухомого майна - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.06.2006, видане виконкомом Глухівської міської ради згідно з рішенням виконкому № 151 від 19.06.2006. Копії зазначеного свідоцтва та рішення органу місцевого самоврядування, долучені до справи (а.с.136-137 т.3, а.с.83-84 т.5).

Ця інформація також підтверджується матеріалами реєстраційної справи відділу з питань державної реєстрації Глухівської міської ради № 03 по об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.108-136 т.5).

08.02.2010 між ОСОБА_5 (Продавець) та ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за № 1-323 (а.с.190-191 т.5).

Відповідно до п. 1.1 договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов'язується прийняти у власність 19/25 частини нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці Глухівської міської ради, загальною площею 827 кв. м, кадастровий номер :01:011:0653.

Згідно з п. 1.2 договору ці 19/25 частини нежитлового приміщення належать Продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Глухівської міської ради 20.06.2006 на підставі рішення виконкому №151 від 19.06.2006 (а.с.83 том 5) та зареєстрованого в КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» номер запису 1401 в книзі 6, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 15130633.

Пунктом 4.5 договору встановлено, що право власності на частину нежитлового приміщення у Покупця виникає з моменту державної реєстрації цього договору.

09.02.2010 було зареєстровано право власності на вищевказані нежитлові приміщення за ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2010, що посвідчений Глухівською держнотконторою № 1-323 (реєстраційний номер 15130633) в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що свідчать вищезгадані інформаційні довідки з держреєстрів.

Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 9497684) 08.02.2010 Глухівською міською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження на нежитлове приміщення площею 271,8 кв.м, 19/25 частин за адресою: АДРЕСА_3, номер РПВП: 15130633, власником якого є ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» (а.с.133 т.3, а.с.56-57 т.6).

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23.10.2014 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_5, розірвано укладений 08.02.2010 між ОСОБА_5 та ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» договір купівлі-продажу 19/25 частини нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.116 т.5).

05.12.2014 державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області на підставі заяви ОСОБА_5 прийнято рішення та здійснено державну реєстрацію права власності на спірне нежитлове приміщення за ОСОБА_5 (а.с.134-135 т.5).

Крім того, 19.10.2010 було зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна на підставі постанови Зарічного ВДВС СМУЮ про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2010 накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ «Сумиальянсбудсервіс», а також арешт на нежитлову будівлю належну ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» за адресою: АДРЕСА_3, який зареєстрований на підставі постанови про накладення арешту на майно від 29.10.2010.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 07.09.2016 приватним нотаріусом Шоколою Н.В. зареєстровано за ОСОБА_4, який був керівником ТОВ «Сумиальянсбудсервіс», право власності на спірне нежитлове приміщення на підставі договору дарування від 07.09.2016, (а.с.116-119 т.4).

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 04.11.2016 у справі № 576/2386/14-ц за апеляційною скаргою ліквідатора ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» скасовано рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_5 до ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» про розірвання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення відмовлено у зв'язку зі спливом позовної давності (а.с.62-65 т.4).

Цим рішенням на підставі вироку апеляційного суду Сумської області від 04.09.2012 (а.с.48-54 т.4) з'ясовано, що ОСОБА_8 засуджено за ст.ст.191 ч.5, 15 ч.2, 191 ч.5, 209 ч.2, 205 ч.2, 366 ч.1 КК України в зв'язку, зокрема, з тим, що він використав надані йому за посадою службові повноваження для заволодіння коштами державного бюджету шляхом їх привласнення в особливо великих розмірах, що надійшли від Державної іпотечної установи в рамках придбання майнових прав на об'єкти незавершеного будівництва за державною програмою забезпечення житлом громадян, виділених за вказаною державною програмою. Частину з отриманих від Державної іпотечної установи коштів в сумі 42457 грн., ОСОБА_8 08.02.2010 легалізовано, витрачено на придбання у ОСОБА_5 нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно з частинами 3,4 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова) передбачено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Пунктом 21 Постанови встановлено, що спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини.

У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України.

Відповідно до п. 25 Постанови набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 16.08.2017 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нежилі приміщення площею 271,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) (номер об'єкта в РПВН 15130633) на підставі договору дарування від 07.09.2016 (а.с.128-133 т.3, а.с.116-119 т.4, а.с.51-57 т.6).

Також з інформаційних довідок вбачається, що запис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який передував Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухоме майно - нежилі приміщення площею 271,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 15130633) аналогічний, що зазначений за ОСОБА_4, 09.02.2010 був зареєстрований за ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2010.

Згідно з довідкою КП «Глухівське бюро технічної інвентаризації» від 21.03.2017 будинок за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано на праві власності станом на 31.12.2012 за: ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.06.2006, частка власності: 1/1, нежитлові приміщення загальною площею 1124,3 кв.м; ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2010 посвідчений ОСОБА_9, частка власності: 1/1, частина нежитлової будівлі загальною площею 271,8 кв.м

Отже, всі дії пов'язані з державною реєстрацією за ОСОБА_5 після 09.02.2010 на спірний об'єкт нерухомого майна є незаконними.

Таким чином, ТОВ «Сумиальянсбудсервіс» є власником об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 та право власності на спірний об'єкт нерухомого майна не передавало, а ОСОБА_5 незаконно здійснила державну реєстрацію на майно ТОВ «Сумиальянсбудсервіс».

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

21 грудня 2016 року Верховним Судом України у справі №6-2233цс16 надано правовий висновок, відповідно до якого за змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 16.04.2014 у справі №6-146цс13, від 11.06.2014 у справі № 6-52цс14.

Оскільки рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 23.10.2014 про розірвання договору купівлі-продажу від 08.02.2010, на підставі якого спірне майно вибуло з власності ТОВ «Сумиальянсбудсервіс», у подальшому було судом скасовано, слід вважати, що майно вибуло з власності власника поза його волею і він має право витребувати його за правилами статті 388 ЦК України.

Однак у суду, враховуючи, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_8 і був його захисником у кримінальній справі, є колишнім директором ТОВ «Сумиальянсбудсервіс», якому відома та доступна вся інформація щодо подарованого йому майна, відсутні підстави вважати ОСОБА_4 добросовісним набувачем.

Абзацами 4, 5 пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.9 ч.1 ст.27 згаданого Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку задовольнити заяву ліквідатора в повному обсязі.

Керуючись ст. 40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора Іваненко Н.О. до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

2. Витребувати у ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь власника майна - товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиальянсбудсервіс» (Сумська область, м. Глухів, вул. Київський шлях, буд. 2, ) нерухоме майно - нежилі приміщення площею 271,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 03).

3. Скасувати запис про державну реєстрацію права власності за № 16342161 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - нежилі приміщення площею 271,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкт нерухомого майна: 03), внесений державним реєстратором приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Наталією Валеріївною на підставі договору дарування, серія та номер 4518, виданий 07.09.2016 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В.

4. Копію ухвали направити Державній іпотечній установі, ОСОБА_4, ліквідатору, банкруту, Шосткинській ОДПІ, Глухівській міській державній нотаріальній конторі, ОСОБА_5, відділу з питань державної реєстрації Глухівської міської ради Сумської області.

Повний текст ухвали складено 22.08.2017.

Суддя В.В. Яковенко