КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2017 р. Справа№ 911/3778/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Хільчевська Н.О. - адвокат;

від відповідача за первісним позовом: Руденко Ю.О. - представник, дов. б/н від 08.12.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16 (головуючий суддя Щоткін О.В., судді: Бацуца В.М., Конюх О.В.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер Еко"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна"

про стягнення 100 248,00 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер Еко"

про стягнення 191 244,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16 первісний позов задоволено частково; підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 100 247,04 грн. та 1 503,70 грн. судового збору; в іншій частині первісного позову відмовлено; в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" звернулось до Господарського суду Київської області із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16 скасувати повністю, прийняти нове рішення, яким в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер Еко" відмовити, а зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" задовольнити; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер Еко" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" збитки у розмірі 191 244,60 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Марс Україна» строк подання апеляційної скарги; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Марс Україна» на рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16 прийнято до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 11.07.2017.

У зв`язку з перебуванням суддів Майданевича А.Г., Суліма В.В. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.07.2017 було визначено склад суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Гончаров С.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 прийнято матеріали справи 911/3778/16 з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16 до свого провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України у судовому засіданні 11.07.2017 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги у справі № 911/3778/16 до 31.08.2017.

У зв'язку із перебуванням судді Тищенко О.В., у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.08.2017 було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Коротун О.М., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 прийнято матеріали справи № 911/3778/16 з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16 до свого провадження.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні 31.08.2017 просив вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16 залишити без змін.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні 31.08.2017 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16 скасувати повністю, прийняти нове рішення, яким в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер Еко" відмовити, а зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" задовольнити; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юпітер Еко" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" збитки у розмірі 191 244,60 грн.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі; в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників позивача за первісним позовом та відповідача за первісним позовом, дослідивши докази, що є у справі, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.05.2016 між позивачем за первісним позовом та відповідачем за первісним позовом укладено договір № 28961-16 про надання послуг щодо знищення продукції, відповідно до умов якого позивач за первісним позовом, за договором виконавець, зобов'язується за завданням відповідача за первісним позовом, за договором замовника, в строки, погоджені сторонами, надати послуги з організації знищення продукції відповідача за первісним позовом, яка відповідно до інформації відповідача за первісним позовом є непридатною та/або неякісною, та/або небезпечною (надалі - продукція, послуги), а відповідач за первісним позовом зобов'язується оплатити такі послуги згідно із умовами цього договору.

Згідно із п. 2.3 договору операція по знищенню може розпочинатися тільки за умови особистої присутності співробітника відповідача за первісним позовом, делегованого для цих цілей. Таким представником може бути Скряга Максим або інший уповноважений представник відповідача за первісним позовом.

Відповідно до умов договору від 10.05.2016 до нього було укладено два додатки, якими погоджено загальну кількість продукції - 25,604 т., а також акти приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктами 3.1, 3.2 договору від 10.05.2016 встановлено, що відповідач за первісним позовом зобов'язаний оплатити послуги, надані позивачем за первісним позовом протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту наданих послуг та надання виконавцем документів; приймання-передача наданих послуг здійснюється шляхом підписання сторонами акту наданих послуг; акт наданих послуг має містити перелік, найменування та інші відомості про продукцію, що була знищена згідно із цим договором.

Факт виконання позивачем за первісним позовом умов договору від 10.05.2016 підтверджується актами надання послуг від 13.05.2016, а саме: за № 130 було знищено картонних коробів у кількості 276 шляхом високотемпературного спалювання; за № 131 було знищено картонних коробів у кількості 654 шляхом високотемпературного спалювання; за № 132 було знищено картонних коробів у кількості 1629 шляхом високотемпературного спалювання.

Таким чином, було знищено коробів на загальну кількість - 2559 коробів. Кількість знищених коробів відповідає по кількості до отриманих відповідно до додатків до договору.

Зазначені акти підписані та скріплені печатками позивача за первісним позовом та відповідача за первісним позовом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 252 ЦК України, термін (строк) визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. При цьому строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (частина третя статті 254 ЦК України).

Отже 12.06.2016 був останнім днем строку оплати відповідачем за первісним позовом наданих позивачем за первісним позовом послуг.

Позивач за первісним позовом звернувся до відповідача за первісним позовом з претензією № 22 від 16.06.2016, в якій повідомив про наявність заборгованості за договором № 28961-16 та просив оплатити заборгованість за вказаним договором протягом 5 днів з моменту отримання даної претензії.

Однак ані відповіді на претензію, ані доказів належної оплати за надані позивачем послуги за договором від 10.05.2016 у встановленому порядку відповідачем за первісним позовом до суду не подано і не міститься у матеріалах справи.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовна вимога про стягнення 100 247,04 грн. заборгованості за договором № 28961-16 є такою, що відповідає нормам законодавства та підтверджена матеріалами справи.

Київський апеляційний господарський погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічного позову, враховуючи викладене та наступне.

Вимоги зустрічного позову обґрунтовуються тим, що позивачем за зустрічним позовом понесені реальні збитки в розмірі 191 244,60 грн. (177 944,60 грн. витрат на повторний викуп продукції та 13 300,00 грн. транспортних витрат, які пов'язані з завантаженням, доставкою та розвантаженням продукції), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом умов договору та наявністю продукції в роздрібних мережах Харківської області, що також, за словами позивача, підтверджується висновком експерта з приводу того, що продукція, що надійшла в продаж це товар, який мав бути знищений відповідачем за зустрічним позовом, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Суд зазначає, що збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв'язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому, враховано, що збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - шкоди (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Однак позивачем за зустрічним позовом не доведено усіх чотирьох умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: не зазначено в чому саме полягає протиправність поведінки відповідача за зустрічним позовом, в чому саме полягає завдана шкода, не доведено причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача за зустрічним позовом з наявністю збитків у позивача за зустрічним позовом, не доведено вини відповідача за зустрічним позовом.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем за зустрічним позовом доведено факт знищення продукції, що підтверджується актами надання послуг від 13.05.2016, а саме: за № 130 було знищено картонних коробів у кількості 276 шляхом високотемпературного спалювання; за № 131 було знищено картонних коробів у кількості 654 шляхом високотемпературного спалювання; за № 132 було знищено картонних коробів у кількості 1629 шляхом високотемпературного спалювання, які підписані як представником позивача за зустрічним позовом, так і представником відповідача за зустрічним позовом.

Натомість, позивачем за зустрічним позовом жодним чином не доведено необхідність понесених збитків та ту обставину, що збитки позивача за зустрічним позовом не є абстрактними, враховуючи те, що в якості підтвердження збитків, у видаткових накладних вказана абсолютна інша продукція, яка не співпадає з родовими ознаками продукції, яка була надана для знищення відповідачу за зустрічним позовом, а тому витрати на повторний викуп аналогічної продукції в розмірі 177 944,60 грн. саме з вини відповідача за зустрічним позовом не підтверджені матеріалами справи.

Враховуючи викладене, також не підлягають задоволенню витрати в розмірі 13 300,00 грн. на додаткові транспортні послуги, які надані позивачу за зустрічним позовом третьою особою, у зв'язку із тим, що позивачем за зустрічним позовом не доведено наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача за зустрічним позовом та понесеними збитками.

Київський апеляційний господарський суд не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Посилання скаржника на те, що позивач за первісним позовом не надав в повній мірі послуги, суму оплати за які стягує за первісним позовом спростовується тим, що відповідачем за первісним позовом в особі його законного представника, підтверджено факт, знищення всіх коробів, які були доставлені на територію позивача за первісним позовом, шляхом підписання актів про знищення відходів від 13.05.2016 за №№ 130, 131 та 132.

Скаржником до матеріалів справи не надано доказів того, що кількість коробів обгорнутих клейкою стрічкою білого кольору з написом "Raben" червоного кольору, була виготовлена ексклюзивно на виконання вимог договору № 28961-16, крім того, що скаржник зазначає, що у нього залишились короби та стрічки, а відповідач за зустрічним позовом, згідно із умовами договору, знищував надану продукцію разом з упаковками, що підтверджується актами про знищення відходів, які підписані представниками як позивача за зустрічним позовом, так і відповідача за зустрічним позовом, отже представником позивача за зустрічним позовом підтверджено, що всі короби, які були доставлені на територію відповідача за зустрічним позовом були знищені.

Крім того, зазначені короби є в наявності мінімум у двох осіб, відповідно до наданого позивачем за зустрічним позовом листа від 28.12.2016 - у ТОВ "Рабен Україна" та особисто у позивача за зустрічним позовом.

Відповідно до умов укладеного договору № 28961-16 відповідач за зустрічним позовом не зобов'язаний був проводити відео-зйомку процесу знищення, крім того, відповідно до п. 2.3 вказаного договору операція по знищенню може розпочинатись тільки за умови особистої присутності співробітника замовника, делегованого для цих цілей.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач за первісним позовом звертався до позивача за первісним позовом з вимогою надати документи, передбачені п. 1.3 договору № 28961-16, які надаються до початку надання послуг, таким чином твердження скаржника, що документи, передбачені п. 1.3 договору, не надані, є необґрунтованим.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Марс Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/3778/16 залишити без змін.

3. Справу № 911/3778/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

С.А. Гончаров