ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2017 року Справа № 917/1115/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий .Поділ , 5, м. Полтава, 36022, адреса для листування: пр-т. Свободи, 8, м. Кременчук, 39601

до Дошкільного навчального закладу (ясла - садок) №57 Кременчуцької міської ради Полтавської області, пров. Героїв Бреста, 61-А, м. Кременчук, 39601,

про стягнення 98 833,70 грн.

Суддя Білоусов С.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 10-74/1941 від 15.02.2017 р.

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення заборгованості по договору на постачання теплової енергії в гарячій воді № 1717 від 01.01.2010 р. в сумі 80 305,07 грн., з яких: 2 365,74 грн. - пені, 71 566,93 грн. інфляційних витрат, 6 372,40 грн. - 3% річних.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач надав відзив на позов № 02-14/82 від 21.07.2017 р. (вхід. № 9396 від 28.07.2017 р.), в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" (позивач) та Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 57 Кременчуцької міської ради Полтавської області (відповідач) укладено договір на постачання теплової енергії в гарячій воді № 1717 від 01.01.2010 року (договір).

Згідно умов даного договору позивач зобов'язується надавати відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а відповідач своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки та на умовах, передбачених договором і додатками до нього. А саме, відповідно до п. 1 Додатку № 4 до Договору, споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду має сплачувати постачальнику прогнозовану вартість теплової енергії і не пізніше 7 днів після надсилання рахунку на оплату спожитої теплової енергії, проводити її оплату. Натомість, порушуючи договірні зобов'язання в період з жовтня 2014 р. по квітень 2017 р.

Відповідач не здійснював вчасних розрахунків за теплоспоживання, що призвело, зокрема, до нарахування відповідних санкцій, як того вимагає чинне законодавство України (розрахунок із зазначенням нарахувань та оплат додається).

На підставі ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", п. 4.2.2 вказаного вище Договору та п. 6 Додатку № 4 до Договору за несвоєчасну сплату рахунків за спожиту теплову енергію Позивачем нараховано відповідачеві пеню в сумі 2 365,74 грн. (за період з 15.11.2016 р. по 24.04.2017 р.). Згідно ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов'язання з урахуванням встановленого індексу інфляції Відповідачу пред'явлена до сплати сума у розмірі 71 566,93 грн. інфляційних витрат, 6 372,40 грн. - 3% річних. Всього загальний борг відповідача становить 80 305,07 грн.

Відповідач у своєму відзиві на позов № 02-14/82 від 21.07.2017 р. (вхід. № 9396 від 28.07.2017 р.), просить відмовити позивачу у задоволенні позову, з наступних підстав.

Відповідно до Статуту Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 57 Кременчуцької міської ради, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради від 27.04.2016 р., Відповідач є неприбутковою, бюджетною установою, джерелами фінансування якої є кошти міського бюджету у розмірі, передбаченому нормативами фінансування.

Частиною 4 статті 77 Бюджетного кодексу України передбачено, що міські ради при затвердженні відповідних бюджетів враховують у першочерговому порядку потребу в коштах на оплату праці працівників бюджетних установ відповідно до встановлених законодавством України умов оплати праці та розміру мінімальної заробітної плати; на проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв'язку, які споживаються бюджетними установами.

Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років , дострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України.

Згідно з частинами 3, 4 статті 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв'язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом енергоносіїв у межах встановлених відповідним головним розпорядником бюджетних коштів обґрунтованих лімітів споживання.

За наявності простроченої кредиторської заборгованості із заробітної плати (грошового забезпечення), стипендій, а також за спожиті комунальні послуги та енергоносії розпорядники бюджетних коштів у межах бюджетних асигнувань за загальним фондом не беруть бюджетні зобов'язання та не здійснюють платежі за іншими заходами, пов'язаними функціонуванням бюджетних установ (крім захищених видатків бюджету визначених статтею 55 цього Кодексу), до погашення такої заборгованості.

Відповідно до Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, Відповідач складає кошторис на поточні роки, за яким здійснюються всі видатки дошкільного навчального закладу.

Відповідно до п.5 вказаного Порядку, установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів.

Абзацом 5 пункту 43 Порядку передбачено, що розпорядники повинні затвердити у кошторисах обсяг коштів для проведення розрахунків за електричну і теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв'язку на рік з урахуванням коштів загального та спеціального фондів відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу України.

В кошторисах на 2014-2017 роки відображено статтю видатків на оплату комунальних послуг та енергоносіїв.

Але у зв'язку з відсутністю коштів у місцевому бюджеті в період економічної кризи Відповідач не мав змоги вчасно розрахуватися з Позивачем за зобов'язаннями по Договору.

Крім того, станом на 15.05.2017 заборгованість перед Позивачем по Договору погашена Відповідачем в повному обсязі.

Таким чином, відповідач вважає, що вказана в позові заборгованість по Договору виникла з незалежних від Відповідача, об'єктивних причин та за відсутності вини останнього.

Відповідач зазначає, що є комунальним дошкільним навчальним закладом, який займається вихованням дітей, є бюджетною установою, та у відповідності до статті 1 Бюджетного кодексу утримується за рахунок місцевого бюджету і здійснює свою фінансово-господарську діяльність на основі кошторису.

Накладання штрафних санкцій значно погіршить фінансове становище Відповідача, що потягне за собою неможливість в подальшому якісно виконувати свої функціональні обов'язки. Вказане є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій .

Тому, Відповідач просить суд зменшити розмір пені на 95 відсотків від суми, що просить стягнути Позивач, оскільки заборгованість виникала не з вини Відповідача, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів, так як розмір неустойки є надто великим в порівнянні зі збитками Позивача, які в свою чергу, не є надто великими та врахувати виконання боржником зобов'язань за Договором, та той факт, що Відповідач є соціально значущим державним освітнім закладом, а також те, що дії Відповідача щодо несвоєчасного виконання прийнятих на себе зобов'язань за Договором не мали негативних наслідків для Позивача у вигляді збитків, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При винесенні рішення суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, умов договору та інших правових актів законодавства. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків передбачених законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 230 ГК України, ст. 549 ЦК України, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», п. 4.2.2 вказаного вище Договору та п. 6 Додатку № 4 до Договору за несвоєчасну сплату рахунків за спожиту теплову енергію Позивачем нараховано Відповідачеві пеню в сумі 2 365,74 грн. (за період з 15.11.2017 р. по 24.04.2017 р.). Згідно ст. 625 ЦК України за прострочення Виконання грошового зобов'язання з урахуванням встановленого індексу інфляції Відповідачу пред'явлена до сплати сума у розмірі 71 566,93 грн. (за період з 16.11.2014 р. по 15.03.2017 р.) та 3% річних від простроченої суми у розмірі 6 372,40 грн. (за період з 05.11.2014 р. по 24.04.2017 р.). Всього загальний борг Відповідача становить 80 305,07 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторін, що порушила зобов'язання (пункт 3 стаття 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони ( в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання , негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків)

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Суд перевірив розрахунок заявлених сум, дійшов до висновку про їх обґрунтованість та задовольняє позовні вимоги частково. З огляду на фінансове становище відповідача, керуючись п. 3 ч. 1 ст.83 ГПК України господарський суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 95 відсотків (118,29 грн.).

Таким чином, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги позивача про стягнення з відповідача 118,29 грн. - пені, 71 566,96 грн. - інфляційних витрат, 6 372,40 грн. - 3% річних.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Дошкільного навчального закладу (Ясла - садок) № 57 Кременчуцької міської ради Полтавської області (пров. Героїв Бреста, 61-А, м. Кременчук, 39601, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022) Кременчуцька філії пр-т Свободи, 8, м. Кременчук, 39601, ) - 118,29 грн. пені, 71566,96 грн. інфляційних витрат, 6372,40 грн. 3% річних та 1 600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позивних вимог - відмовити.

4. Копію рішення направити сторонам.

Суддя Білоусов С. М.