РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2017Справа №910/9647/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортрент»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно»

про стягнення 717710,82 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Колбасов Ю.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову, з урахуванням прийнятих судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяв про виправлення описки у позові та про зменшення позовних вимог, про стягнення суми заборгованості з орендної плати та за послуги доставки за договором оренди обладнання №69242 від 03.04.2015 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань розрахуватися за надані йому послуги.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у засідання представників не направив та вдруге подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю представника сторони у іншому засіданні.

Розглянувши мотиви клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи суд зазначає, що Відповідач, як учасник судового процесу не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого іншого представника згідно з ч.ч. 1 - 5 ст. 28 ГПК України, наприклад з числа осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами, оскільки про призначення судового засідання на 16.08.2017 Відповідачу було відомо заздалегідь, з дати отримання поштового відправлення з ухвалою - 12.07.2017, тобто майже за місяць.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні (п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18).

Втім у клопотанні Відповідач неможливості заміни представника і неможливості розгляду справи без участі представника не обґрунтував та не довів.

Суд також приймає до уваги, що явка представників сторін у судові засідання обов'язковою не визнавалась, та Відповідачем не обґрунтовано підстав необхідності прийняття його представником особистої участі в судовому засіданні.

Крім того, Відповідач не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) надати, якщо вважав за потрібне, відзив та/або будь-які додаткові пояснення та/або докази заздалегідь до судового засідання в письмовому вигляді через канцелярію суду, направити поштою, кур'єром тощо.

Відтак, з огляду на все вищенаведене суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, тому відмовляє в задоволенні клопотання Відповідача продовження розгляду справи та відкладення її розгляду.

Враховуючи описані вище обставини та відхилення клопотання Відповідача судом не встановлено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні, тому відповідно до статті 75 ГПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем, як орендодавцем, та Відповідачем, як орендарем, 03.04.2015 було укладено договір оренди обладнання № 69242 (далі - Договір).

Факт передачі обумовленого Договором обладнання в оренду Відповідачу відповідно до умов п. 4.1 Договору підтверджується залученими до справи актами приймання-передачі (повний перелік наведено у позові), які складені належним чином, містять посилання на Договір, підписані та скріплені печатками сторін спору.

Відповідно до указаного пункту Договору початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за актом та закінчується датою повернення обладнання за актом.

При цьому, у Договорі відсутня прив'язка обов'язку Відповідача сплачувати орендну плату до умови підписання між сторонами актів виконаних робіт (надання послуг оренди), натомість, як зазначено вище, строк оплатної оренди починає обліковуватися з передачі обладнання у користування за актом приймання-передачі.

За оренду обладнання Відповідач зобов'язався сплачувати Позивачу, зокрема, орендну плату у встановленому Договором порядках та розмірах (розділ 6 Договору).

Крім того, п. 6.10 Договору передбачено, що орендна плата не включає в себе, зокрема, витрати на: доставку; монтаж; нагляд за проведенням монтажних робіт; завантаження/розвантаження; ремонт обладнання, який виник з вини орендаря; витрачені орендарем енергоносії, паливно-мастильні та витратні матеріали, необхідні для належної експлуатації обладнання. Вказані послуги можуть бути надані орендарю за окрему плату на підставі відповідного договору або окремо виставленого рахунку орендодавця.

На підставі вказаного пункту Договору, Відповідачу були надані послуги доставки обладнання на загальну суму 28150 грн., на підставі окремо виставлених рахунків: №170117-006К від 17.01.2017, №040317-005К від 04.03.2017, №070317-019К від 07.03.2017, про що сторони підписали Акти виконаних робіт (наданих послуг): №170117-006К від 17.01.2017, № 040317-008К від 04.03.2017, №070317-013К від 07.03.2017.

Позивач заявляє до стягнення заборгованість з орендної плати, яка на час звернення до суду з позовом виникла за період з 01.10.2016 по 07.03.2017 та складала 734560,82 грн., але у зв'язку з її частковим погашенням Відповідачем, та поданням внаслідок цього Позивачем заяви про зменшення позовним вимог, Позивач заявляє до стягнення заборгованість з орендної плати в сумі 689560,82 грн., а також вищеописаний борг за надані послуги доставки в розмірі 28150 грн., а разом борг у сумі 717710,82 грн.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплексності наданих по Договору послуг на суму 717710,82 грн. матеріали справи не містять.

Отже, заборгованість Відповідача в сумі 717710,82 грн., яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Враховуючи все вищенаведене позовні вимоги про стягнення 717710,82 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки Позивачем клопотання про повернення суми судового збору у зв'язку зі зменшенням позовних вимог наразі не заявлялось, то судом дане питання наразі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Руно» (м. Київ, вул. Шулявська. 7; ідентифікаційний код 32736177) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортрент» (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Богатирська, 2-А; ідентифікаційний код 32664239) 717710 (сімсот сімнадцять тисяч сімсот десять) грн. 82 коп. заборгованості, а також 10765 (десять тисяч сімсот шістдесят п'ять) грн. 66 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.08.2017

Суддя Сташків Р.Б.