ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2017 року Справа № 904/5188/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) ОСОБА_1,

суддів Дарміна М.О., Широбокової Л.П.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2- представник, довіреність № 53 від 20.03.2017 р.,

від відповідача: ОСОБА_3- голова правління ОСББ "Білий Лелека-2015", протокол загальних зборів №1 від 31.10.2015 р.,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017р. у справі №904/5188/17

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м.Дніпро

до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Білий Лелека-2015", м.Новомосковськ, Дніпропетровська область

про визнання договору № 12 від 30.11.16р. укладеним

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017р. у справі №904/5188/17 (суддя Рудовська І.А.) публічному акціонерному товариству (далі-ПАТ) по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" відмовлено в задоволенні позову до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі-ОСББ)"Білий Лелека-2015" про визнання укладеним в редакції позивача договору щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників, встановлених у квартирах споживачів №12 від 30.11.2016р.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що об"єднання співвласників багатоквартирного будинку не є споживачем житлово-комунальних послуг, споживачами цих послуг являються безпосередньо члени об"єднання, а також з того, що матеріали справи не містять доказів прийняття загальними зборами об"єднання рішення про укладення ним договору як колективним споживачем;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги;

- у поданій скарзі йдеться про те, що передача природного газу має здійснюватися за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу, оператор газорозподільної системи і управитель зобов"язані врегулювати між собою договірні відносини щодо можливості проведення монтажу лічильника, про те, що відповідно до ст.ст.1, 12 Закону України "Про об"єднання співвласників багатоквартирного будинку" ОСББ за своєю юридичною природою та функціями здійснює управління багатоквартирним будинком самостійно або з залученням третіх осіб за рішенням загальних зборів, відповідно до Статуту ОСББ метою створення останнього є забезпечення захисту співвласників, дотримання ними своїх обов"язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, ст.16 названого Закону передбачено право об"єднання на укладення договорів, без визначеного переліку дозволених, про те, що спірним договором не передбачено споживання послуги газопостачання, в перелік житлово-комунальних послуг договір про зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу не входить, про те, що посилаючись на ст.22 Закону господарський суд не врахував, що вказана норма поширюється на відносини з постачання природного газу, а не його розподілу, а також про те, що підписання спірного договору передбачено постановою Кабінету Міністрів України №620 від 16.05.2002р., у зв"язку з чим, господарський суд, посилаючись в рішенні на ст.187 Господарського кодексу України та не застосовуючи її приписи, що регулюють спірні правовідносини порушив положення ст.84 Господарського процесуального кодексу України;

- відповідач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що Законом України Про забезпечення комерційного обліку природного газу", який має вищу юридичну силу, передбачено встановлення приладів комерційного обліку газу саме населенню, на те, що об"єднання в розумінні положень цього закону не являється споживачем природного газу та закон зобовязує позивача встановити прилади обліку газу в кожній квартирі, а укладення такого договору з ОСББ позбавляє побутових споживачів - членів ОСББ права на встановлення лічильників газу в житлові приміщення, а також на те, що ОСББ не є управителем будинку, являється неприбутковою організацією, є обєднанням свіввласників будинку, тому не може бути стороною спірного договору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №14/10 від 05.10.2016р. ПАТ "Дніпропетровськгаз" направило ОСББ"Білий Лелека-2015" проекти договорів щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів та про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ.

Вказані проекти були направлені з метою врегулювання питання встановлення та подальшої експлуатації загальнобудинкового вузла обліку за адресою: м.Новомосковськ, вул.Сучкова,122 та на підставі ч.1 ст.6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", відповідно до якої суб"єкти господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов"язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та житлових будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжи до 1 січня 2018 року.

Одночасно товариство посилалося на Тимчасове положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2022р. №620, згідно з яким:

- встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі, витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку;

- власник (власники) будинку (будинків) ( квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) , балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов"язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку; у разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

Листом №42/10-16 від 12.10.2016р. об"єднання повідомило, що законодавством України не передбачено встановлення будь-якого обладнання на багатоквартирний будинок (в тому числі і лічильників газу) без попереднього узгодження дій на загальних зборах співвласників.

В подальшому проекти вказаних договорів були направлені об"єднанню супровідним листом №74/11 від 18.11.2016р..

Але цей лист повернуто відділенням поштового зв"язку на адресу товариства.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" з позовом до господарського суду про визнання укладеним в редакції позивача договору щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів №12 від 30.11.2016р..

Зміст договору наведено в позовній заяві товариства.

Відповідно до п.2.1 проекту договору оператор газорозподільної системи (позивач) бере на себе зобов"язання, а управитель зобов"язується сприяти оператору ГРМ у знятті, фіксації показань будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку газу, що зазначені в додатку №1 до договору.

В п.2.2 проекту договору передбачено, що показання лічильників газу, які встановлені у квартирах, знімає та фіксує оператор ГРМ, або споживач у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п.3.1 проекту договору зняття та фіксація показань будинкових (загальнобудинкових) ВОГ здійснюється представниками оператора ГРМ дистанційно або нарочно щомісяця з 25 по 30 (31) число поточного місяця. Оператор ГРМ попередньо узгоджує з управителем спосіб, дату та час зняття та фіксації показань будинкового (загальнобудинкового) ВОГ при знятті показань нарочно. Узгодження проводяться шляхом обміну факсограмами, телефонограмами, електронними листами тощо. При знятті показань дистанційним способом, узгодження не проводиться.

Відповідно до п.8.1 проекту договору останній набирає чинності з моменту підписання і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до повного виконання сторонами своїх зобов"язань за договором.

За приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 названого Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст.627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порядок укладання договорів визначено ст.179 Господарського кодексу України, відповідно до ч.3 якої укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.187 Кодексу спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Відповідно до п.1 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002р. №620 останнє визначає порядок проведення розрахунків між постачальниками, операторами газорозподільних систем та споживачами природного газу у разі використання загальнобудинкових вузлів обліку природного газу, які складаються, зокрема, з лічильника природного газу та засобу дистанційної передачі даних (далі - будинковий вузол обліку) на будинок (групу будинків).

Згідно з п.4 Положення можливість об'єднання споживачів в єдину групу для поліпшення ведення обліку природного газу визначається схемою газопостачання.

Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" визначені правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку.

Правовою основою забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу є цей ОСОБА_4, закони України "Про засади функціонування ринку природного газу", "Про метрологію та метрологічну діяльність", "Про стандартизацію", "Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності" та інші нормативно-правові акти.

Згідно з ст.1 Закону під терміном "споживачі природного газу" слід розуміти фізичних осіб (населення), фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

Названим законом врегульовано порядок та строки встановлення лічильників газу, передбачені джерела фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення, виконавці робіт, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку:

1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року;

2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані:

1) забезпечити встановлення лічильників газу:

а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено вище, позивачем запропоновано відповідачу укласти договір щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів на підставі ч.1 ст.6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" та Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку.

Між тим, названим Законом достатньо чітко визначені підстави постачання природного газу за умови його комерційного обліку споживачам (ст.2 Закону) та встановлено конкретний перелік таких категорій (ст.1 Закону), а також відповідальність суб"єктів господарювання, які здійснюють розподіл природного газу за невстановлення населенню лічильників газу.

ОСОБА_4 взагалі не містить посилань на Тимчасове положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, ним не передбачено обов"язкове встановлення такого вузла та врегулювання між власником будинку, особою відповідальною за експлуатацію будинку, балансоутримувачем та оператором газорозподільної системи договірних відносин щодо зняття показань будинкового вузла обліку.

Інші законодавчі норми з обов"язкового укладання сторонами спірного договору позивачем не наведені, угода чи попередній договір про укладення спірного договору сторонами не укладалися, у зв"язку з чим, з огляду на положення ст.187 Господарського кодексу України, такий договір не може бути укладено в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч.ч.1, 2 ст.14 Кодексу цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Ст.641 Кодексу встановлено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Досягнення згоди з істотних умов договору є обов'язковим для визнання договору укладеним, адже це насамперед обумовлено самою юридичною природою поняття договору як взаємної домовленості сторін. Відсутність згоди щодо істотних умов договору вказує на відсутність підстав вважати договір укладеним, тобто договір є таким, що не відбувся. Договір встановлює, змінює або припиняє цивільні права та обов'язки сторін, якщо при його укладенні дотримані умови, за яких договір має юридичну силу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладанні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Щодо досліджуваної справи, то запропонований позивачем до укладення проект договору не відповідає положенням наведених норм, оскільки не містить строку дії договору, в проекті договору відсутнє конкретне зобов"язання відповідача, не визначено порядок дистанційного зняття та фіксації показань вузла обліку, не визначені конкретні зобов"язання оператора ГРМ. Також умови, визначені в п.2.2. договору стосуються осіб, що не є сторонами цього договору, а саме власників квартир. Такі умови не можуть бути включені до договору між позивачем та відповідачем.

Проект договору, викладений у позовній заяві не містить найменування іншої сторони договору, її ідентифікаційних ознак, суд не вправі вносити зміни чи доповнення до умов договору, тобто в проекті договору відсутня інша його сторона, що унеможливлює укладення його в такій редакції.

У цьому зв"язку, договір в такій редакції не може бути укладеним, в тому числі, і за рішенням суду, оскільки не містить чітких умов, зрозумілих до виконання, в тому числі і в примусовому порядку, в разі невиконання їх добровільно.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку можливо лише за умови встановлення останнього.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази такого встановлення.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованим, підстави для їх задоволення відсутні.

Суд першої інстанції неповно зясував обставини справи щодо запропонованого позивачем проекту договору, втім прийняв по суті вірне рішення.

Тому рішення господарського суду слід залишити без змін.

Доводи скаржника спростовані вищевстановленими апеляційним судом фактичними обставинами справи та системним аналізом норм чинного законодавства.

Керуючись ст. ст.101- 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017р. у справі №904/5188/17 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя М.О.Дармін

Суддя Л.П.Широбокова

Повна постанова складена 23.08.2017р.