ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.09.2017 Справа № 904/7956/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 4551 грн. 22 коп.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: ОСОБА_1 - дов. № 702 від 17.05.2017

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" вартості недостачі вантажу в сумі 4551 грн. 22 коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» здійснило відправлення вагонів №: 53526505, 60459112, 53764627 за накладною № 47632955 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Енергодар РФ «Придніпровська залізниця».

Під час перевірки була встановлена нестача вантажу та складений комерційними актами № 476906/136, 476906/137, 476906/138.

Відповідно до ст. ЦК України, 307 ГК України, статті 22 Статуту Залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за переваження вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Також ст. 12. Закону України «Про залізничний транспорт» зазначає, що залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Порядок та межі відповідальності перевізника регламентовано ст.ст. 105, 110, 113 Статуту залізниць України, якими визначено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу у межах і розмірах, передбачених Статутом та окремими договорами. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниць України залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Статтею 129 Статуту залізниць України та вимогами Правил складання актів передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. При цьому для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Вантажовідправник вжив всіх необхідних заходів щодо збереження вантажу під час його перевезення, як це передбачено Технічними умовами навантаження.

Факт нестачі за спірним перевезенням підтверджено комерційними актами, де вказано про порушення маркування та поглиблення на поверхні вантажу.

Виявлена нестача, свідчить про те, що залізниця не забезпечила збереженість вантажу під час його перевезення.

Згідно до положень статті 114 Статуту залізниць України, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до вимог Правил видачі вантажів норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто для мінерального палива складає 1% маси. зазначеної в перевізних документах.

Правилами оформлення перевізних документів передбачено, що накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Таким чином позовні вимоги позивача підтверджені наданими позивачем доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» особі: регіональної філі «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ( 49602, Дніпропетровська обл, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ідентифікаційний код 00178353) вартість недостачі вантажу в сумі 4551 грн. 22 коп., судовий збір в сумі 1600 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.09.2017

Суддя ОСОБА_2