ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 серпня 2017 р. Справа № 903/600/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", м. Бровари

до Сільськогосподарського приватного підприємства "Відродження", с.Луковичі, Іваничівський район, Волинська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, с.Радовичі, Іваничівський р-н, Волинська область

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Пахолюк В.А.

за участю представників:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: н/з

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства "Відродження", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: приміщення зерноскладу № 4 загальною площею 903, 1 кв.м., - «В1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 61/ф від 26.03.2008р., яка станом на 22.03.2017 р. складає 492 175, 34 грн., а саме: за кредитом - 195 000, 00 грн., за відсотками - 297 175, 34 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на кредитний договір № 61/ф від 26.03.2008р., договір іпотеки від 26.03.2008р., договір купівлі-продажу від 15.03.2007р., договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012р., договір про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 р., повідомлення про усунення порушень, вимогу про добровільне виселення за № 78542 від 07.04.2017р., норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою господарського суду Волинської області від 31.07.2017р. було порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду на 29.08.2017р. В порядку ст.27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_1, с.Радовичі, Іваничівський район, Волинська обл. Зобов'язано відповідача: подати письмові обгрунтовані доводи та заперечення по суті та предмету спору; довідку з ЄДРПОУ. Третій особі: письмові пояснення по суті спору.

Позивач у клопотанні від 28.08.2017 р. (вх. № 01-54/7692/17) просить розгляд справи проводити за відсутності його представника.

Відповідач у судове засідання компетентного представника не направив, вимог ухвали суду від 31.07.2017р. не виконав, проте був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, проте був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення сторін про час та місце слухання справи та з урахуванням вимог ст.75 ГПК України справу можливо розглянути за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне:

26.03.2008 р. між ЗАТ "АК Промінвестбанк" (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір № 61/ф з додатком №1.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 2 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит у сумі 195 000, 00 грн. на умовах, передбачених цим договором. За користування кредитом встановлюється процентна ставка розмірі 17% річних.

Відповідно до п.2.3 Кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 25.03.2011 року.

Згідно п.2.4 Кредитного договору погашення кредиту та процентів за ним здійснюється Позичальником щомісячно у відповідності до графіку (додаток № 1), який є невід'ємною частиною Кредитного договору.

Нарахування Банком процентів за користування кредитом у відповідності до п.3.2 Кредитного договору починається з дати його видачі Позичальнику по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод "факт/факт", виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році.

Згідно п.5.2.1., 5.2.2 Кредитного договору Позичальник зобов'язується використати кредит за цільовим призначенням і погасити заборгованість по кредиту та процентах перед Банком відповідно до розробленого графіку погашення, своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом, суми неустойки в порядку, передбаченому Кредитним договором.

Пунктом п.5.3.2 Кредитного договору Банку надано право вимагати від Позичальника (незалежно від настання кінцевого терміну погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, суму неустойки і збитків, передбачених цим Договором, у випадках які визначаються згідно з цим Договором істотними та можуть негативно вплинути на стан кредитної заборгованості Позичальника, в саме:

- Позичальник прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць відповідно до умов цього Договору;

- або у разі несплати Позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту;

- або у випадку перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10 %.

- або Позичальником не виконуються зобов'язання, прийняті ним на себе відповідно до укладених договорів забезпечення щодо наявності та належного збереження майна (майнових прав), які надані в забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, в т.ч. порушення правил про наступ заставу, відчуження чи інших правил про розпорядження предметом застави; а також порушення ним прав щодо їх заміни рівноцінним майном у встановленому законодавством порядку (п.5.2.9 цього Договору);

- або порушено кримінальну справу відносно Позичальника;

- або Позичальника залучено до розгляду відповідних майнових судових спорів;

- або інша особа набула права стягнення на предмет застави;

- або визнано недійсними повністю чи в частині або неукладеними договори забезпечення, врахуванням п.5.2.9 цього Договору;

- або у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі сплати Позичальником комісійної винагороди відповідно до цього Договору;

' - Позичальником використано кредит не за цільовим призначенням;

- погіршився фінансово-майновий стан Позичальника;

- Позичальником порушено інші зобов'язання за цим Договором чи договором забезпечення.

При цьому, Банк письмово повідомляє Позичальника про необхідність дострокової сплати суми заборгованості.

Згідно п.7.1 Кредитного договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного повернення Позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих на себе згідно умов цього Договору.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України, зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України(далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту 26.03.2008р. між Банком (далі - Іпотекодержатель) та Сільськогосподарським приватним підприємством "Відродження" (далі - Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір.

Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавцем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотеко держателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника.

Згідно п. 1.2 Договору іпотеки предметом іпотеки є:

- приміщення зерноскладу № 4 загальною площею 903, 1 кв.м., - «В1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Предмет іпотеки належить відповідачу на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.03.2007 р., посвідченим приватним нотаріусом Іваничівського нотаріального округу у Волинській області Асадуллаєвим О.Е., зареєстрованим в реєстрі за № 336.

Вартість предмета іпотеки відповідно до оцінки, здійсненої сторонами договору, складає 300 000, 00 грн. (п.1.4. Договору іпотеки).

Згідно п.3.1.5 Договору іпотеки за умови настання будь-якого або всіх наступних випадків:

- невиконання Іпотекодавцем зобов'язань за цим Договором, зокрема, щодо вжиття заходів, необхідних для збереження предмету іпотеки, його належної експлуатації та страхування;

- невиконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором;

- загибелі, втрати чи пошкодження предмету іпотеки і невиконанні при цьому Позичальником чи Іпотекодавцем умов, викладених у п.4.1.1 цього Договору,

- відчуженні у будь-який спосіб Іпотекодавцем Предмету іпотеки або обтяженні його зобов'язанням на користь третіх осіб без попереднього письмового погодження із Іпотекодержателем і невиконанні Позичальником чи Іпотекодавцем умов, викладених у п.4.1.2. цього Договору,

- зміні місцезнаходженння Предмету іпотеки без попереднього письмового погодження із Іпотекодержателем,

- ліквідація або реорганізація у будь-який спосіб Іпотекодавця чи Позичальника або порушення відносно нього чи Позичальника справи про банкрутство,

- порушення Іпотекодавцем обов'язку щодо попередження Іпотекодержателя до укладення Договору про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в т.ч., ті, що не зареєтровані у встановленому законом порядку,

звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його або вимагати від Іпотекодавця або Позичальника дострокового виконання зобов'язань, що випливають із Кредитного договору.

Згідно п.5.1 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію, зокрема: якщо у момент настання строку виконання Іпотекодавцем (Позичальником) зобов'язань за Кредитним договором вони не будуть виконані повністю або частково.

У відповідності до п.5.2 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки може відбуватися будь-яким із наступних способів на вибір Іпотекодержателя:

5.2.1.Позасудове врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом:

- продажу Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі шляхом укладення договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»;

- продажу Іпотекодавцем предмету іпотеки третій особі на користь Іпотекодержателя;

- прийняття предмету іпотеки у власність Іпотекодержателем (із погашенням Іпотекодавцем за рахунок коштів, отриманих від Іпотекодержателя внаслідок такого прийняття зобов'язань за Кредитним договором, або без проведення погашення у такий спосіб);

- шляхом продажу предмету іпотеки на біржі (з аукціону, публічних торгів).

5.2.2. Іпотекодержатель може звернутись безпосередньо до нотаріуса для вчинення виконавчого напису або до господарського суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію.

Разом з тим, 17.12.2012р. між Банком(Первісний кредитор) та ТОВ "Кредитні ініціативи" (Новий кредитор), відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір про відступлення прав вимоги(далі - Договір відступлення).

Згідно п.2.2 Договору відступлення, внаслідок передач (відступлення) Кредитного портфеля за цим договором, новий Кредитор набуває усіх прав вимоги первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, включно з правом вимагати від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язанням Позичальників на заставлене майно та іншими правами вимоги за Кредитними договорами забезпечення.

Статтею 512 ЦК України встановлено підстави заміни кредитора у зобов'язанні. Так, відповідно до приписів даної статті кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, внаслідок укладення Договору про відступлення прав вимоги відбулася заміна кредитора, а ТОВ "Кредитні ініціативи" набуло статусу нового кредитора за Кредитним договором 61/ф від 26.03.2008 р. позичальником згідно якого є ОСОБА_1.

Банк, свої зобов'язання передбачені Кредитним договором виконав повністю, що підтверджується заявою-анкетою Позичальника на отримання кредиту, також даний факт у встановленому порядку не заперечено відповідачем та третьою собою.

Позичальник (ОСОБА_1) свої договірні зобов'язання щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами виконав частково.

У зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо своєчасної сплати суми основного боргу, відсотків за користування грошовими коштами, позивачем на його адресу та адресу Іпотекодавця (відповідача) було направлено повідомлення про усунення порушень за № 78542 від 07.04.2017р. з вимогою про добровільне виселення протягом 30 днів з дня отримання даного повідомлення.

Однак, у встановлений строк позичальник та відповідач відповіді на вказані претензії не надали, вимог зазначених у них, не виконали.

Згідно розрахунку позивача, у зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, щодо своєчасної сплати суми основного боргу, відсотків за користування грошовими коштами, в останнього виникла заборгованість в розмірі 492 175,34 грн., з них: за кредитом - 195 000, 00 грн., за відсотками - 297 175, 34 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань по Кредитному договору, позивач звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на майно, що є предметом Договору іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

У відповідності до ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» зазначені підстави припинення іпотеки: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Жодної з підстав для припинення дії Договору іпотеки, визначених ст. 17 Закону України «Про іпотеку» судом не встановлено.

Разом з цим, в процесі розгляду справи, судом встановлено, що зобов'язання за Договором кредиту не припинилися, а оскільки Договір іпотеки укладено для забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору, то не припинилася і дія Договору іпотеки.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача ТзОВ "Кредитні ініціативи" до Сільськогосподарського приватного підприємства "Відродження" про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

Оскільки, спір до суду доведений з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 7 382, 63 грн. згідно ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 512, 514, 525, 526, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 17, 33, 37, 39, 41 Закону України "Про іпотеку", ст. ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, -

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Звернути стягнення на предмет іпотеки: приміщення зерноскладу № 4 загальною площею 903, 1 кв.м., - «В1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 61/ф від 26.03.2008р., яка станом на 22.03.2017 р. складає 492 175, 34 грн., а саме: за кредитом - 195 000, 00 грн., за відсотками - 297 175, 34 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

3. Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства "Відродження" (45330, Волинська обл., Іваничівський район, с. Луковичі, ) на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, ) 7 382, 63 грн. судового збору.

Повне рішення складено 30.08.2017 р.

Суддя В.А.Пахолюк