ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2017 р. Справа № 921/49/17-г/3

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Скрипчук О.С.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Тернопільекспортліспром-I» б/н від 30.03.2017р. (вх. № 01-05/2262/17 від 19.05.2017р.)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 13.03.2017р.

у справі № 921/49/17-г/3

за позовом: Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» (надалі ДП «Дрогобицьке лісове господарство»)

до відповідача: Дочірнього підприємства «Тернопільекспортліспром-I»

про стягнення заборгованості в сумі 42522,23 грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 535 від 09.06.2017р.);

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 21.01.2017р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.03.2017р. у справі №921/49/17-г/3 (суддя Боровець Я.Я.) позов задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Тернопільекспортліспром-І" на користь ДП "Дрогобицьке лісове господарство" 36142,23 грн. основного боргу та 1359,94 грн. судового збору. У решті частин позовних вимог у задоволенні позову відмовлено.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач лише частково виконав свої зобовязання щодо оплати отриманого від позивача товару, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 36142,23 грн. Щодо позовної вимоги в частині стягнення 5% штрафу у розмірі 6380,00 грн., суд залишив дану вимогу без задоволення, вказавши, що позивач не надав доказів про заборгованість по кожній окремій біржовій угоді.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що позивач не довів факту поставки та отримання Підприємством товару згідно спірних товарно-транспортних накладних, а отже і виникнення обовязку з проведення розрахунку за товар. Просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 13.03.2017р. у справі № 921/49/17-г/3 та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Позивач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2017р. (головуючий-суддя Зварич О.В., судді Дубник О.П., Скрипчук О.С.) відкладено розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Тернопільекспортліспром-I» на 21.08.2017р. о 10 год. 15 хв.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №405 від 18.08.2017р. призначено проведення автоматизованої зміни судді-члена колегії суддів у справі № 921/49/17-г/3 у звязку з перебуванням у відпустці судді Дубник О.П.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.08.2017р. у справі № 921/49/17-г/3 суддю Дубник О.П. замінено на суддю Хабіб М.І.

Розгляд справи розпочато заново в складі колегії суддів: головуючий-суддя Зварич О.В., судді: Скрипчук О.С., Хабіб М.І.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, наведених у ній.

Представник позивача просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Тернопільської області від 13.03.2017р. у справі № 921/49/17-г/3.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 липня 2015 року Товарною біржею "Львівська Універсальна" проведено торги по продажу необробленої деревини, за результатами яких між Державним підприємством «Дрогобицьке лісове господарство» (продавець) та Дочірнім підприємством «Тернопільекспортліспром-I» (покупець) укладено біржові угоди купівлі-продажу лісоматеріалів №3-БТ/07-15, №4-БТ/07-15, №5-БТ/07-15, №6-БТ/07-15 від 23.07.2015р., за умовами яких продавець зобов'язується продати покупцю, а покупець зобов'язується оплатити та прийняти товар - лісоматеріали (всього 155 м.куб.) (а.с. 9-20).

Відповідно до п. 1.2 біржових угод купівля-продаж згідно з даними угодами здійснюється відповідно до результатів біржових торгів від 23.07.2015р., проведених на ЛУТБ.

Згідно п. 3.1 біржових угод поставка товару здійснюється у відповідності з правилами ІНКОТЕРМС: EXW ДП "Дрогобицьке лісове господарство" (Франко-верхній склад).

Права та обовязки сторін біржових угод визначені в розділах 4 угод.

Так, продавець зобовязаний передати покупцю товар, згідно характеристик, що зазначені в п.1.1 даних угод (п.п. 4.2.3 п. 4.2 біржових угод), а покупець зобовязаний проводити оплату за наявний на базисі поставки товар протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку від продавця (п.п. 4.3.3 п. 4.3 біржових угод).

У відповідності до п. 5.1 біржових угод вартість товару по них складає 127600,00грн.

Пуктами 8.1 передбачено, що дані угоди вступають в силу з моменту їх реєстрації на ЛУТБ та діють до повного виконання сторонами своїх зобовязань згідно з даними угодами.

Біржові угоди купівлі-продажу лісоматеріалів №3-БТ/07-15, №4-БТ/07-15, №5-БТ/07-15, №6-БТ/07-15 від 23.07.2015р. підписані і скріплені печатками сторін.

Також, в матеріалах справи міститься копія листа відповідача від 02.07.2015р. з проханням відпустити йому пиловник і техсировину букову в кількості 20 м3 (а.с. 21).

Позивач стверджує, що в період з липня по листопад 2015 року поставив відповідачу лісопродукцію на загальну суму 252549,96 грн., на підтвердження чого приєднав до матеріалів справи копії товарно-транспортних накладних (а.с.77-93).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач частково оплатив отриману лісопродукцію на підставі платіжних доручень (а.с.71-76), а також провів розрахунки у формі бартера згідно видаткових накладних № 03/08-1 від 03.08.2015р. та № 25/11-1 від 25.11.2015р. (а.с.30, 31).

З аналізу матеріалів справи випливає, що відповідач розрахувався з позивачем за лісопродукцію у загальній сумі 216407,73 грн. Станом на 12.05.2016р. виникла заборгованість в сумі 36142,23 грн.

Водночас, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що він отримав лісопродукцію на загальну суму 208827,00 грн., яку оплатив повністю. При цьому, як видно зі змісту вказаного відзиву, в суді першої інстанції ним оспорювалась тільки поставка по накладній від 12.10.2015 року (а.с.97-98).

З метою зясування розбіжностей у твердженнях сторін щодо факту оплати спірної лісопродукції, ухвалою ЛАГС від 10.07.2017р. було витребувано у сторін рахунки, на підставі яких проводилась оплата спірної лісопродукції та оригінали платіжних документів по оплаті за отримані товари.

Проте, сторони не виконали вказаних вимог суду та не надали витребуваних документів, у звязку з чим суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити, за яку лісопродукцію розрахувався відповідач, чи ту, яка була ним отримана по біржових угодах, чи по поставках, які він оспорює в суді апеляційної інстанції.

Підставою звернення Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» до місцевого господарського суду з даним позовом слугувала несплата Дочірнім підприємством «Тернопільекспортліспром-I» заборгованості в сумі 36142,23 грн., незважаючи на направлену претензію (а.с.32-33). Окрім вказаної суми заборгованості, позивач просив суд стягнути з відповідача 5% штрафу від загальної суми біржових угод у розмірі 6380,00 грн.

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В ході розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Тернопільекспортліспром-I» судом встановлено, що відповідач отримав від ДП "Дрогобицьке лісове господарство" на підставі товарно-транспортних накладних лісопродукцію загальною вартістю 252549,96 грн. З урахуванням часткової оплати вартості отриманої лісопродукції, станом на дату заявлення даного позову та прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції, заборованість відповідача складає 36142,23грн.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проаналізувавши вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ДП "Дрогобицьке лісове господарство" 36142,23 грн. основного боргу.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 5% штрафу у розмірі дана вимога правомірно залишена без задоволення судом першої інстанції з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про заборгованість по кожній окремій біржовій угоді.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження відповідача про те, що розбіжність в розрахунках сторін щодо кількості отриманого товару обумовлена тим, що в товарно-транспортній накладній № 024700 від 12.10.2015р. внесено недостовірні дані щодо отриманого ним товару, а саме 45,9 м3 пиловника (різниця 34 м3), враховуючи таке.

Відповідач звертає увагу, що спірна поставка лісопродукції здійснювалась автомобілем Урал, вантажоємкість якого становить 12 м3, однак як вбачається зі змісту товарно-транспортної накладної № 024700 від 12.10.2015р. автомобіль Урал державний номер 9160 був з причепом 9116, що спростовує його твердження про обмежену вантажоємкість при даній поставці (а.с.90).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, зазначених в оскаржуваному судовому рішенні.

Судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Залишити без змін рішення господарського суду Тернопільської області від 13.03.2017р. у справі № 921/49/17-г/3, апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Тернопільекспортліспром-I» без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Скрипчук О.С.

ОСОБА_1