ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2017 р. Справа № 917/371/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (особисто);

відповідача - ОСОБА_2 (особисто); ОСОБА_3 (договір №68-14 від 23.08.2017 року);

третя особа - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№2144П/1-43) на рішення господарського суду Полтавської області від 25.05.2017 року у справі №917/371/17

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с.Верхоли, Полтавський район, Полтавська область,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Варварівка, Карлівський район, Полтавська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАККІ", м. Полтава,

про стягнення 132 752,06 грн. заборгованості ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ФОП ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 132 752,06 грн. заборгованості за договором оренди приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" №1/26/05/2016/А від 26.05.2016 року, з яких: 120 000,00 грн. - заборгованість з орендної плати, 12752,06 грн. - заборгованість з оплати комунальних та інших послуг.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 25.05.2017р. у справі №917/371/17 (суддя Тимощенко О.М.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 120000 грн. заборгованості з орендної плати, 12 728,06 грн. заборгованості по комунальним та іншим послугам; в іншій частині позову - відмовлено.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищенаведене рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 23.08.2017 року.

20.07.2017 року від позивача та від третьої особи надійшли відзиви на апеляційну скаргу (вх.№7624 та вх.№7625), в яких вони просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа, будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду апеляційної скарги, не реалізувала своє право на участь у судовому процесі та не забезпечила явку представника в судове засідання 28.08.2017 року.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представника третьої особи не була визнана обов'язковою, а також те, що його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначеного представника за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх у судовому засіданні позивача та відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 травня 2016 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (позивач, орендодавець), та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (відповідач, орендар) було укладено договір оренди № 1/26/05/2016/А приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" (арк. с. 18-19).

При укладенні договору сторони, зокрема, узгодили наступне:

- орендодавець передає, а орендар бере в платне тимчасове користування нежитлове приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" (торгівельне місце НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, промислово-продуктовий ринок "Станіславський". Загальна площа об'єкту 264,0 м2 (розділ 1 договору оренди);

- об'єкт надається в оренду для ведення господарської діяльності в громадському харчуванні (п.2.1 договору оренди);

- приймання-передача об'єкта здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників сторін, і оформлюється Актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною цього договору (п. 3.1. договору оренди);

- об'єкт вважається переданим в оренду з моменту підписання акту приймання-передачі, в якому вказаний технічний стан приміщення, інженерного та спеціального обладнання на момент передачі в оренду (п.3.3. договору оренди);

- термін оренди становить з 01 червня 2016 по 31 травня 2017 (п. 4.1. договору оренди);

- розмір місячної орендної плати визначається у додатковій угоді до даного договору (п.5.1. договору оренди);

- орендна плата сплачується орендарем щомісячно в безготівковому вигляді на розрахунковий рахунок або готівкою в касу орендодавця в повному обсязі наперед не пізніше 1 числа звітного місяця (п. 5.2. договору оренди);

- разом з орендною платою орендар сплачує за користування електроенергією, воду, телефон, телебачення, мобільний зв'язок, Інтернет, пожежне спостереження, охорону приміщення тощо, згідно лічильників або виставлених рахунків (п. 5.4. договору оренди);

- орендар зобов'язаний своєчасно здійснювати орендні платежі у відповідності до п. 5.2. цього договору (п. 7.1. договору оренди);

- повернення орендодавцю об'єкта здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників сторін (п. 9.1. договору оренди);

- сторони повинні призначити своїх представників у двосторонню комісію та приступити до передачі об'єкта за 3 дні до моменту закінчення терміну оренди. Протягом терміну за п.9.2 даного договору орендар зобов'язаний виїхати з об'єкта та підготувати його до передачі орендодавцю (п. п. 9.2.-9.3. договору оренди);

- при передачі об'єкта складається Акт передачі-приймання, який підписується членами двосторонньої комісії (п. 9.5. договору оренди);

- дія цього договору може бути припинена достроково в односторонньому порядку за вимогою однієї із сторін із письмовим попередженням про це іншої сторони не пізніше ніж за 60-днів до дати розірвання даного договору (п. 11.1. договору оренди);

- у разі розірвання цього договору орендар зобов'язаний сплатити орендну плату в порядку, визначеному в п. 5.2. договору, але не пізніше дати припинення використання об'єкту та підписати зі свого боку двосторонній Акт передачі - приймання (п. 11.3. договору оренди).

Крім того, 26 травня 2016 року між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору оренди № 1/26/05/2016/А від 16.05.2016 року ( арк. с. 20), в якій сторони погодили розмір орендної плати 30 000,00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі №1 від 26.05.2016 року орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлове приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" (торгівельне місце НОМЕР_1), загальною площею 264,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, промислово-продуктовий ринок "Станіславський" (арк. с. 20).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, на порушення відповідачем умов договору оренди в частині оплати оренди приміщення в сумі 120000 грн. за період з грудня 2016 року по березень 2017 року (включно) та в частині оплати комунальних та інших послуг в сумі 12 752,06 грн. за період з грудня 2016 року по березень 2017 року (включно).

Як вказує позивач, 20 грудня 2016 року ним на адресу відповідача була надіслана претензія № 1 з вимогою до 30 грудня 2016 сплатити орендну плату за грудень 2016 року та за цей же період витрати на пожежне спостереження в сумі 150,00 гривень, 400,00 гривень за охорону приміщення, а також компенсувати витрати за спожиті комунальні послуги на підставі виставлених рахунків (арк. с. 27). Зазначена претензія була вручена відповідачу 22.12.2016 року (що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення арк. с. 27), однак залишена відповідачем без реагування та задоволення.

23 січня 2017 року позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію № 2 (арк. с. 28) з вимогою до 31 січня 2017 сплатити заборгованість по орендній платі та спожитих комунальних і інших послуг в розмірі 70 552.00 гривень. Претензія № 2 отримана відповідачем 24.01.2017 року (що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення арк. с. 27), однак також залишена без відповіді.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами договору оренди № 1/26/05/2016/А приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 26.05.2016 року, яка складається з заборгованості по оренді приміщення в сумі 120000 грн. за період з грудня 2016 року по березень 2017 року (включно) та заборгованості по комунальним та іншим послугам в сумі 12 752,06 грн. за період з грудня 2016 року по березень 2017 року (включно) (розрахунок арк. с. 11).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по оренді приміщення в сумі 120000 грн., заборгованості по комунальним та іншим послугам в сумі 12 728,06 грн. суд першої інстанції визнав їх обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Згідно із ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що, сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 6 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за договором оренди щодо сплати орендних платежів у період з грудня 2016 року по березень 2017 року (включно) не виконав, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення складає 120000,00 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що договір було розірвано достроково з 01.12.2016 року.

Так відповідачем наголошується, що ним було направлено лист від 01.10.2016 року в якому він повідомив позивача про дострокове розірвання договору оренди з 01.12.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Так, у пункті 11.1. договору оренди сторони погодили, що дія цього договору може бути припинена достроково в односторонньому порядку за вимогою однієї із сторін із письмовим попередженням про це іншої сторони не пізніше ніж за 60-днів до дати розірвання даного договору.

Проте, відповідачем не було надано до матеріалів справи належних доказів щодо направлення або вручення позивачу письмового попередження щодо про розірвання договору оренди.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за оренду приміщення в сумі 120000,00грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим позивачем заявлено до стягнення 12752,06 грн. заборгованості по комунальним та іншим послугам за період з грудня 2016 року по березень 2017 року (включно).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості по комунальним та іншим послугам (арк. с.11) за період з грудня 2016 року по березень 2017 року (включно) на загальну суму 12 752,06 грн. до складу комунальних платежів позивачем включено послуги банку за проведення платежів за місяць в сумі 6,00 грн. (що разом за всі місяці заборгованості складає 24,00 грн.)

В пункті 5.4. договору оренди сторони погодили, що разом з орендною платою орендар сплачує за користування електроенергією, воду, телефон, телебачення, мобільний зв'язок, Інтернет, пожежне спостереження, охорону приміщення тощо, згідно лічильників або виставлених рахунків.

Оскільки оплату послуг банку за проведення платежів за місяць не входить до складу платежів визначених сторонами у пункті 5.4. договору, тож місцевим судом правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 24,00 грн. оплати послуг банку за проведення платежів за місяць за період з грудня 2016 року по березень 2017 року (включно).

Вимоги в частині стягнення 12728,06 грн. заборгованості по комунальним та іншим послугам за період з грудня 2016 року по березень 2017 року (включно) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що позивачем станом на 01.03.2017 року було передано в оренду частину спірного приміщення ФОП ОСОБА_4, проте в своєму позові позивач порушує питання про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за березень 2017 року.

Такі твердження відповідача не відповідають обставинам справи.

До матеріалів справи самим же відповідачем було надано копію попереднього договору про наступне укладання договору оренди від 01.03.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 (т.1 а.с.153-154). Разом з тим, відповідачем також було надано до справи копію договору оренди частини приміщення №2/01/04/2017/А від 01.04.2017 року та копію акту приймання-передачі майна до договору оренди частини приміщення №2/01/04/2017/А від 01.04.2017 року. 9т.1 а.с.155-157).

Таким чином, частина спірного приміщення була передана ФОП ОСОБА_4 вже в квітні 2017 року, натомість позивач стягує з відповідача заборгованість за березень 2017 року.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі спростовуються наявними в матеріалах справи документами та поясненнями представника позивача.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, а господарським судом першої інстанції правильно оцінені обставини справи, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги відповідача колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 32-33, 43, 85, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 25.05.2017 року у справі №917/371/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 28.08.2017 року.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Россолов В.В.