ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"30" серпня 2017 р.924/807/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Укрімпап", м. Стеблик, Дрогобицького району, Лвівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонська гірнича компанія", м.Полонне

до Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат", м.Полонне

про зобов'язання вчинити дії та не чинити перешкод у розпорядженні майном

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду 30.08.2017р. надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Укрімпап", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонська гірнича компанія", м.Полонне до Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат", м.Полонне про зобов'язання вчинити дії та не чинити перешкод у розпорядженні майном конусною дробаркою Metso HP 300 2001р., с/н 30310538, за адресою зберігання: вул.Герасимчука Академіка, буд. №190Б, м.Полонне.

Приписами ст.57 ГПК України (із змінами та доповненнями в редакції Закону України № 3674-VI від 08.07.2011р.) передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається із позовної заяви, позивач звернувся із позовом до суду із вимогами як немайнового характеру зобов'язання вчинити дії та не чинити перешкод у розпорядженні майном конусною дробаркою Metso HP 300 2001р., с/н 30310538, за адресою зберігання: вул.Герасимчука Академіка, буд. №190Б, м.Полонне однак вартість рухомого майна позивач не визначив та ціну позову не вказав, відповідно і не сплатив судовий збір виходячи із вартості нерухомого майна.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до п. 2.2.1 постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування майна або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях, - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом п. 3 ч. 2 ст. 54 і ст. 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача.

Натомість, позивачем до позовної заяви долучено квитанцію №155 від 23 серпня 2017р. про сплату судового збору в розмірі 4 800,00грн., як за заяву по трьох вимогах немайнового характеру.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем в порушення вимог ст.57 ГПК України та вищенаведених положень Закону України „Про судовий збір не додано до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно п.4 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Із врахуванням наведених положень законодавства та з огляду на відсутність в матеріалах позовної заяви документів на підтвердження сплати судового збору в установленому порядку та розмірі, суд вважає, що позовні матеріали підлягають поверненню судом без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Також, суд повідомляє, що ухвалою господарського суду від 10.10.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства „Полонський гірничий комбінат м.Полонне, Хмельницької області, вул.Академіка Герасимчука, 190-б (), введено процедуру розпорядженням майном боржника на строк 115 календарних днів, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Частиною четвертою статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обовязкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, повязаних з майновими вимогами до боржника.

Відповідно до пункту 9 (із внесеними змінами) Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-VI)" частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов'язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством.

Крім названих у зазначеній статті Закону справ у спорах, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори. пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев'ята статті 16 ГПК). Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац четвертий частини восьмої статті 23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ.

Керуючись п. 4, ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява і додані до неї матеріали на 40 аркушах, в тому числі квитанцію №155 від 23 серпня 2017р. про сплату судового збору в розмірі 4 800,00грн.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 2 прим. :

1 - до справи,

2 - заявнику, Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Укрімпап", АДРЕСА_1.