РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017Справа №910/6557/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Перша Вантажна Компанія в Україні»
доАкціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія»
простягнення 1843700,00 російських рублів
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаБашмаков К.О. - представник
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша Вантажна Компанія в Україні» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія» 1183700,00 російських рублів, що на дату подання позову становить еквівалент 564447,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПВК» №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008 в частині здійснення розрахунків за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/6557/17 та призначено розгляд справи на 30.08.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 у зв'язку з направленням до Арбітражного суду міста Москви судового доручення про вручення відповідачу судових документів провадження у справі №910/6557/17 зупинено до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання.

26.07.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла ухвала Арбітражного суду міста Москва від 03.07.2017 по справі А40-107342/17-112-1055, в якій вказано про неможливість виконання судового доручення у зв'язку із неявкою в судове засідання представника Акціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія», водночас надано докази належного повідомлення останнього про дату та місце судового засідання з приводу вручення документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2017 провадження у справі №910/6557/17 поновлено.

28.04.2017 до початку судового засідання через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Вантажна Компанія в Україні» заборгованість за договором №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008 у розмірі 1843700,00 російських рублів, що станом на дату подання позову становить еквівалент в сумі 879168,35 грн.

У відповідності до ст.22 Господарського процесуального кодексу України вказана заява приймається судом до розгляду.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників у судове засідання не направив, про причини неявки представників суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.12.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Вантажна компанія в Україні» (підрядник) та Відкритим акціонерним товариством «Перша Вантажна Компанія», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Перша Вантажна Компанія» (замовник), укладено договір про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПВК» №ДД/В-1043/8 (надалі - Договір), відповідно до умов п.1.1 якого позивач зобов'язується надавати послуги з організації виконання поточного ремонту з відчепленням (далі - ПРВ) вантажних вагонів власності відповідача, які здійснюють міжнародні вантажні перевезення, а відповідач зобов'язується сплачувати позивачу вартість ПРВ.

Згідно з п. 1.2 Договору місце проведення ПРВ - територія держави Україна.

Відповідно до п. 4.1 Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 30.12.2011) вартість ПРВ одного вантажного вагону складає 10300 російських рублів, в т.ч. з ПДВ, з урахуванням вартості замінених вузлів та деталей, рентабельності, податків та податкових платежів у відповідності з діючим законодавством України.

Оплата ПРВ вантажних вагонів проводиться замовником в рублях Російської Федерації за безготівковим розрахунком шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок підрядника. Плата за банківські операції при переказі коштів на банківський рахунок проводиться за рахунок сторони, що проводить платіж (п. 4.3 Договору).

За умовами п. 4.5 Договору, строк оплати - не пізніше 15 робочих днів з моменту отримання замовником факсом від підрядника рахунків-фактури та підтверджуючих документів, при обов'язковому направленні підрядником по пошті первинних документів: рахунку-фактури, акта виконаних робіт і копій документів, зазначених в п. 4.4 Договору.

Відповідно до п. 12.1 Договору (в редакції додаткової угоди №2 від 24.12.2010), договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2011, а в частині розрахунків до повного виконання зобов'язань. Умови договору застосовуються до правовідносин сторін, які виникли з 01.07.2008. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих же умовах, якщо жодна зі сторін не висловила свого бажання (шляхом письмового повідомлення) припинити дію договору, що не пізніше, ніж за 1 місяць до закінчення строку дії договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідачем порушено грошове зобов'язання щодо оплати отриманих послуг за договором №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008, внаслідок чого в останнього наявна заборгованість у розмірі 1843700,00 російських рублів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно зі ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Суд відзначає, що 19.12.1992 Україна приєдналася до Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, від 20.03.1992 (постанова Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII «Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності»).

Згідно з п.п. «в» ч. 1 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, що була підписана та ратифікована Україною й Російською Федерацією, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання зобов'язань Акціонерним товариством «Перша Вантажна Компанія» (м. Москва) за Договором про надання послуг №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008.

Пунктами 11.1, 11.2 Договору сторони погодили, що всі спори, які виникають під час виконання договору вирішуються сторонами шляхом переговорів. У випадку якщо спори не врегульовані сторонами за допомогою переговорів, то вони повинні вирішуватись у відповідності та в порядку, встановленому законодавством держави, на території якої виникли спірні відносини.

Отже, враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва за законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач виконав поточний ремонт вагонів на суму 1843700,00 російський рублів, факт чого підтверджується актом №2 від 31.12.2016, підписаним представниками обох сторін та скріпленим печатками підприємств.

Як того вимагають положення Договору, позивачем було висталено відповідачу рахунок-фактуру №2 від 12.01.2017 на суму 1843700,00 російський рублів для оплати наданих послуг.

Однак, в порушення наведених вище положень законодавства та умов Договору відповідач розрахунки за надані послуги не здійснив, у зв'язку з чим в останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 1843700,00 російських рублів.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту існування заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Більш того, в адресованому позивачу листі від 13.04.2017 відповідач не заперечував проти наявної заборгованості за договором №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008 в сумі 1843700,00 російських рублів, проте просив позивача скорегувати умови та строки оплати по договору.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1843700,00 російських рублів є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія» (105064, Російська Федерація, м. Москва, вул. Стара Басманна, буд. 12, будівля 1, ОДРН 856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Вантажна компанія в Україні» (04050, м. Київ, вул. Артема, буд 72, літера А, ідентифікаційний код 35839738) заборгованість у розмірі 1843700 (один мільйон вісімсот сорок три тисячі сімсот) російських рублів та судовий збір у розмірі 13187 (тринадцять тисяч сто вісімдесят сім) грн 53 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 31.08.2017

Суддя Ю.М. Смирнова