ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2017 р. Справа № 917/577/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н. В., суддя Білецька А.М., суддя Істоміна О.А.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 (дов. № 14-77 від 14.04.17 р.);

відповідача: ОСОБА_2 (дов .№ 10-14/1956 від 15.02.17 р.)

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. №2411 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.07.2017 у справі № 917/577/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава

про стягнення 9 080 847,27 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.07.2017 (суддя Киричук О.А) заяву Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" задоволено. Визнано наказ від 26.09.2016 виданий на підставі рішення від 21.06.2016 по справі № 917/577/16, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 868 827,79 грн. пені, 132 865,38 грн. 3% річних, 4 851 739,26 грн. інфляційних, 100833,90 грн. витрат по сплаті судового збору, таким, що не підлягає виконанню.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з ухвалою суду першої інстанції не погодилося, звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.07.2017 скасувати та відмовити ПАТ "Полтаваобленерго" в задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду Полтавської області від 26.09.2016 таким, що не підлягає виконанню.

Скаржник зазначає про відсутність правових підстав, передбачених ст. 117 ГПК України, для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Позивач також вважає необґрунтованими твердження відповідача про припинення зобовязання згідно з наказом господарського суду Полтавської області від 26.09.2016 № 917/577/16 в частині стягнення 868 827,79 грн. пені, 132 865,38 грн. 3% річних, 4 851 739,26 грн. інфляційних на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», оскільки вважає, що дана норма закону не є імперативною і не зазначає автоматичного списання заборгованості.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому з доводами апеляційної скарги не погоджується, посилаючись на те, що стягнуті за рішенням господарського суду Полтавської області від 21.06.2016 санкції підпадають під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», тому вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив заяву ПАТ"Полтаваобленерго" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню по справі № 917/577/16.

Протоколом повторного автоматичного розподілу справи між суддями, в звязку з відпустками судді Барбашової С.В. та судді Пелипенко Н.М., для розгляду справи № 917/577/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Білецька А.М., суддя Істоміна О.А.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги докази по справі на її підтвердження, їх юридичну оцінку в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, господарським судом Полтавської області 21.06.2016 прийняте рішення по справі № 917/577/16, яким позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 868 827,79 грн. пені, 132 865,38 грн. 3% річних, 4 851 739,26 грн. інфляційних, 100833,90 грн. витрат по сплаті судового збору, в іншій частині у позові відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 рішення господарського суду Полтавської області від 21.06.2016 року у справі № 917/577/16 залишене без змін.

26.09.2016 на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 21.06.2016 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 видано відповідний наказ.

14.06.2017 ПАТ "Полтаваобленерго" звернулось до господарського суду Полтавської області з заявою про визнання наказу господарського суду Полтавської області по справі № 917/577/16 про стягнення з ПАТ"Полтаваобленерго" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 868 827,79 грн. пені, 132 865,38 грн. 3% річних, 4 851 739,26 грн. інфляційних та 100833,90 грн. судового збору таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на частину 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Задовольняючи заяву ПАТ "Полтаваобленерго" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стягнені за рішенням господарського суду Полтавської області від 21.06.2016 868 827,79 грн. пені, 132 865,38 грн. 3% річних, 4 851 739,26 грн. інфляційних, підпадають під дію Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", встановивши при цьому, що ПАТ «Полтаваобленерго», який включено до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до даного закону здійснило списання відповідної кредиторської заборгованості та направило ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" лист за № 12-85/8371 від 04.07.2017 з вимогою про списання санкцій стягнутих за рішенням господарського суду Полтавської області від 21.06.2016, а також факт відсутності у ПАТ «Полтаваобленерго» боргу за спожитий газ перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за операцією купівлі-продажу природного газу за договором № 144-БО-24 від 30.12.2014, та по сплаті судового збору в розмірі 100 833,90 грн.

З висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню погоджується колегія суддів та зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника, визнати наказ таким, що не підлягає виконанню з підстав, передбачених частиною 4 цієї статті, зокрема, у разі коли наказ видано помилково або обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин; при цьому в залежності від встановлених обставин господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Згідно з пунктом 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: - якщо його видано помилково; - якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Отже, однією з підстав для визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, є відсутність обов'язку боржника за наказом повністю чи частково у зв'язку з його припиненням іншою особою або з інших причин.

Як свідчать матеріали справи, на підставі укладеного між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" договору купівлі-продажу природного газу № 144-БО-24 від 30.12.2014 позивач протягом січня - грудня 2015 року здійснив відповідачу поставку природного газу за актами приймання - передачі природного газу на загальну суму 64690703,25 грн.

Невиконання відповідачем умов договору щодо оплати отриманого природного газу у визначені договором строки стало підставою звернення ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до суду з позовом про стягнення 9080847,27 грн. заборгованості за договором № 144-БО-24 купівлі-продажу природного газу від 30.12.2014р., у тому числі 1563132,21 грн. основного боргу, 2294409,48 грн. пені, 132865,38 грн. 3% річних, 5090440,20 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.06.2016 у справі № 917/577/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 868827,79 грн. пені, 132865,38 грн. 3% річних, 4851739,26 грн. інфляційних, 100833,90 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині у позові відмовлено.

Під час розгляду даної справи господарським судом на підставі наданих відповідачем копій платіжних доручень встановлений факт відсутності у відповідача основної заборгованості з оплати поставленого природного газу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконання проведеним належним чином.

Отже, зобовязання відповідача зі сплати основного боргу є відсутнім у звязку з його припиненням.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на частину 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Зазначений закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно з частиною 1 ст.1 Закону від 03.11.2016 №1730-VII врегулюванню підлягає, зокрема, кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії.

Процедура врегулювання заборгованості заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Поряд із визначенням ст. 5 цього Закону спеціальної процедури реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та електричної енергії, згідно з частиною 3 статті 7 Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, спожитий газ, що був предметом договору № 144-БО-24 від 30.12.2014, був використаний ПАТ "Полтаваобленерго" для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями.

Отже, заборгованість, яка є предметом розгляду у даній справі в частині нарахованих пені, процентів річних та інфляційних втрат підпадає під сферу дії вказаного Закону, норми якого є імперативними, обов'язковими для застосування і не залежать від волі підприємства-кредитора, а запровадження в дію частини 3 ст. 7 Закону від 03.11.2016 №1730-VII по суті скасовує дію підстав для проведення відповідних нарахувань та встановлює імперативний припис про списання вже нарахованих санкцій.

Списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на вже погашену заборгованість в силу прямого припису частини 3 ст.7 Закону від 03.11.2016 №1730-VII не обумовлено жодною іншою обставиною, крім набрання ним чинності та, зокрема, не вимагає узгодження з постачальником природного газу чи підтвердження останнім.

Списання у порядку частини 3 ст. 7 Закону від 03.11.2016 №1730-VII не вимагає реалізації процедури взаєморозрахунків або реструктуризації, передбачених ст. 4, ст. 5 цього Закону, а, отже, по суті є окремим економічним заходом, спрямованим на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожиті енергоносії.

Для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства (частина 1 статті 3 Закону від 03.11.2016 №1730-VII).

Відповідно до статті 3 Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2017 року № 93 затверджено "Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром", яким визначені дані реєстру про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 1 січня 2016 р. заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року.

Відповідно до наказу Мінрегіону від 08.06.2017 № 142 ПАТ Полтаваобленего включено до Реєстру підприємств що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Судом встановлено, що 04.07.2017 ПАТ Полтаваобленерго після включення до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з урахуванням вимог частини 3 ст. 7 Закону від 03.11.2016 №1730-VII здійснило списання відповідної кредиторської заборгованості та направило ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" лист за № 12-85/8371 від 04.07.2017 з вимогою про списання санкцій стягнутих за рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.06.2016.

Як вбачається з матеріалів даної справи, у ПАТ «Полтаваобленерго» відсутній борг за спожитий газ перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за операцією купівлі-продажу природного газу за договором № 144-БО-24 від 30.12.2014, а за рішенням господарського суду Полтавської області від 21.06.2016 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 868 827,79 грн. пені, 132 865,38 грн. 3% річних, 4 851 739,26 грн. інфляційних, 100 833,90 грн. витрат по сплаті судового збору.

Заявник підтвердив сплату судового збору в повному обсязі надавши до суду копію платіжного доручення № 604286 від 16.12.2016, що свідчить про відсутність заборгованості ПАТ «Полтаваобленерго» перед ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 100 833,90 грн. витрат по сплаті судового збору.

Беручи до уваги, що у ПАТ «Полтаваобленерго» відсутній борг за спожитий газ перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за операцією купівлі-продажу природного газу за договором № 144-БО-24 від 30.12.2014, а також відсутня заборгованість по сплаті судового збору в розмірі 100 833,90 грн., а стягнені за рішенням господарського суду Полтавської області від 21.06.2016 - 868 827,79 грн. пені, 132 865,38 грн. 3% річних, 4 851 739,26 грн. інфляційних, підпадають під дію Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", суд першої інстанції за заявою ПАТ "Полтаваобленерго" правомірно визнав наказ господарського суду Полтавської області по справі № 917/577/16 про стягнення з ПАТ"Полтаваобленерго" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 868 827,79 грн. пені, 132 865,38 грн. 3% річних, 4 851 739,26 грн. інфляційних та 100833,90 грн. судового збору таким, що не підлягає виконанню.

Твердження заявника апеляційної скарги про відсутність правових підстав, передбачених ст. 117 ГПК України, для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, колегія відхиляє, оскільки однією з підстав для визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, є відсутність обов'язку боржника за наказом повністю чи частково у зв'язку з його припиненням іншою особою або з інших причин, а заборгованість в частині 868 827,79 грн. пені, 132 865,38 грн. 3% річних, 4 851 739,26 грн. інфляційних є списаною в силу Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", норми якого э імперативними.

Заперечення стягувача, які викладені ним по даній заяві, не спростовують правомірність вимог щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а наведені заявником доводи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави, встановлені нормами чинного законодавства, для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни ухвали суду першої інстанції.

З огляду на зазначене та керуючись статтями 32-34, 43, 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.07.2017 у справі № 917/577/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Істоміна О.А.