ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2017 р. Справа № 917/617/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В. І. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Белолипецьких Г.С.

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 (вх. № 2223П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2017 р. у справі № 917/617/17

за позовом ТОВ "Укргаз ресурс", 37500, вул. Кононівська, 152, м. Лубни, Полтавська область

до ФОП ОСОБА_4, 36020, АДРЕСА_1

про стягнення 37 711,78 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 р. ТОВ "Укргаз ресурс" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_4 (з урахування заяви про збільшення позовних вимог від 21.06.2017 р.) 35 000,00 грн. основного боргу та 2 854,66 грн. пені за період з 27.02.2017 р. по 19.06.2017 р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором на розробку і передачу проектної документації №118 від 24.11.2016 р., в частині своєчасного виготовлення та передачі проектної документації.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 29.06.2017 р. (суддя Киричук О.А.) позов задоволено повністю. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3, 36020, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ТОВ "Укргаз ресурс", 37500, вул. Кононівська, 152, м. Лубни, Полтавська область, - 35000,00 грн. попередньої оплати, 2854,66 грн. пені, 350,00 грн. витрат на адвокатські послуги, 1600,00 грн. судового збору.

ФОП ОСОБА_3 подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 2854,66 грн., попередньої оплати в сумі 35000, 00 грн., витрат на адвокатські послуги в сумі 350,00 грн., судового збору в сумі 1600,00 грн. відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що положення договору передбачають лише сплату штрафних санкцій за порушення встановленого строку виконання робіт, а не повернення суми попередньої оплати. Також зазначив, що роботи по договору ним виконані, тому підстави для повернення суми попередньої оплати відсутні.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.08.2017 р.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи сторони, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 24 листопада 2016 року між 24.11.2016 р. між ТОВ "Укргаз ресурс" (замовник, позивач) та ФОП ОСОБА_4 (виконавець, відповідач) укладено договір на розробку і передачу проектної документації № 118.

Відповідно до п. 1.1. договору, відповідач зобов'язувався розробити додаткові розділи проектної документації (стадія "Робочий проект"), які є обов'язковими розділами проектної документації згідно вимог ДБН-А-2.2-3-2014 для будівництва стаціонарного автогазозаправного пункту надземного розташування по вул. Кононівська, 152в м. Лубни Полтавської області: організація дорожнього руху; ідентифікація об'єкту підвищеної небезпеки; декларацію об'єкту підвищеної небезпеки; інженерно-технічні заходи цивільного захисту (цивільної оборони); автоматичну пожежну сигналізацію та оповіщення та передати її замовнику (позивачу), а замовник (позивач) - прийняти і оплатити належним чином виконані роботи.

Пунктом 3.1. договору сторони передбачили, що загальна вартість робіт складає 70 000,00 грн. без ПДВ.

Оплата робіт проводиться на умовах попередньої оплати в сумі 50% вартості робіт в сумі 35 000,00 грн. без ПДВ (п. 3.2. договору).

Залишкова вартість робіт сплачується по факту здачі замовнику по акту здачі готової документації в термін 10 робочих днів (п. 3.3. договору).

Розділом 4 договору сторони визначили порядок здачі та приймання робіт. Так, відповідно до п. 4.2 договору передача замовнику оформленої у встановленому порядку проектної документації здійснюється згідно акту здачі-приймання робіт.

Замовник протягом 10 (десяти) робочих днів від дня одержання акту здачі-приймання робіт зобов'язаний передати виконавцеві другий примірник підписаного акту, або обґрунтовану відмову від приймання робіт.

За порушення встановленого договором строку виконання робіт з вини виконавця, останній сплачує замовнику пеню за кожний день прострочення, процентний розмір якої по відношенню до вартості невиконаних робіт визначається з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період існування прострочення (п. 5.1. договору).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 3.2 договору та закінчується після договірного терміну виконання робіт - 40 календарних днів. В іншому випадку строк дії цього договору продовжується до моменту належного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 9.2 договору).

Як свідчать матеріали справи, на виконання п. 3.2. договору позивачем перераховано на розрахунковий рахунок відповідача попередню оплату в сумі 35 000,00 грн. без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 68 від 28.11.2016 р.

Оскільки, замовник здійснив попередню оплату по договору 28.11.2016 р., то на виконання умов договору виконавець повинен був передати оформлену проектну документацію не пізніше 09.01.2017 р.

Проте, порушуючи умови договору відповідач, у визначений строк не передав проектну документацію відповідачу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з вимогою (вих. № 5 від 06.04.2017 р.) в строк до 10.04.2017 р. передати оформлену в установленому порядку проектну документацію для будівництва стаціонарного автозаправного пункту надземного розташування по вул. Кононівська, 152 в м. Лубни Полтавської області або повернути попередню оплату в розмірі 35 000,00 грн.

Проте, як зазначає позивач вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Зазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав вимог і заперечень колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання з договору підряду.

Відповідно до статті 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач всупереч умовам договору, отримавши попередню оплату від позивача, не виготовив та не передав позивачу проектну документацію.

Також, відповідач не надав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження виконання робіт по договору станом на час розгляду справи, зокрема, відсутній підписаний сторонами акт приймання-передачі виконаних робіт в порядку п. 4.2 договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Як зазначає позивач, у вимозі від 06.04.2017 р., він вимагав в строк до 10.04.2017 р. передати оформлену в установленому порядку проектну документацію для будівництва стаціонарного автозаправного пункту надземного розташування по вул. Кононівська, 152 в м. Лубни Полтавської області або повернути попередню оплату в розмірі 35 000,00 грн., оскільки відповідачем не було надано оформленої в установленому порядку проектну документацію для будівництва стаціонарного автозаправного пункту надземного розташування вимога щодо стягнення попередньої оплати за договором № 118 від 24.11.2016 р. у розмірі 35 000,00 грн. є правомірною та підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення 2 854,66 грн. пені за період з 27.02.2017 р. по 19.06.2017 р.

Частиною 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Сторони у п. 5.1 договору передбачили, що за порушення встановленого договором строку виконання робіт з вини виконавця, останній сплачує замовнику пеню за кожний день прострочення, процентний розмір якої по відношенню до вартості невиконаних робіт визначається з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період існування прострочення.

Колегією суддів перевірено розрахунок позивача з використанням калькулятора "ЛІГА: ЗАКОН". У відповідності до якого розрахунок є вірним.

На підставі матеріалів справи колегія суддів дійшла висновку, що вимога щодо стягнення пені обґрунтована, підтверджується наявними доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 5 000,00 грн. витрат на надання правової допомоги.

При вирішенні даної заяви колегія суддів встановила наступне.

За договором про надання правової допомоги від 03.04.2017 р. адвокатське об'єднання "Макмел" в особі керуючого партнера ОСОБА_5 зобов'язалося надавати правову допомогу клієнту (ТОВ "Укргаз Ресурс") щодо підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості в кількості 5 штук по договорах на розробку і передачу проектної документації, укладених з ФОП ОСОБА_3

Як зазначає позивач в уточненні до заяви про стягнення правової допомоги за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості по договору № 118 від 24.11.2016 р. ним сплачено 5000,00 грн., відповідно до платіжного доручення № 180 від 06.06.2017 р.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними документами.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами. Таким чином, стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає відшкодування сум в якості судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатам, а не будь-яким представникам.

Позивач в підтвердження своїх вимог надав договір про надання правової допомоги від 03.04.2017 р., ордер на надання правової допомоги від 03.04.2017 р. серія КВ№180724 адвокатом ОСОБА_5, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 5194 від 29.08.2012 р., акт прийому-передачі наданих послуг від 30.04.2017 р. та платіжне доручення №161 від 17.05.2017 р. про сплату 25000,00 грн. правової допомоги згідно договору від 03.04.2017 р. без ПДВ.

Судом першої інстанції сума судових витрат на правову допомогу була зменшена до 350,00 грн. із наведенням відповідної мотивації.

В цій частині висновки суду позивачем не оскаржувалися, що, в силу принципу змагальності, виключає їх перегляд в сторону збільшення судом апеляційної інстанції.

Відповідачем зазначені витрати оскаржувалися з огляду на їх безпідставність. Колегія суддів не може погодитися із доводами відповідача в цій частині, виходячи з того, що даний позов задоволено та з урахуванням положень ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів на відповідача.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заперечення відповідача фактично зводяться до того, що роботи по договору ним виконані, тому підстави для повернення суми попередньої оплати відсутні.

Так, колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що такі твердження відповідача позбавлені належної переконливості, оскільки, як вбачається з матеріалів справи акт № 1 здачі-приймання виконаних робіт було направлено позивачеві 21.06.2017 р., вже після подання даної позовної заяви, тобто на час подання даної позовної заяви роботи за спірним договором відповідачем виконані не були.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4 на рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2017 р. у справі № 917/617/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2017 р. у справі № 917/617/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.