ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2017 р.Справа № 922/2642/17

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Лавровой Л.С.
при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії «Харківвобленерго», м. Харків
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова третя особа - Військова частина НОМЕР_1
про стягнення коштів
за участю представників:
позивача Бєлая І. М. за дов. №01-16/2306 від 24.04.2017 р.,

відповідача Сумцова Н. В. за дов. №10010 від 29.12.2016 р.,

третьої особи не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго", м. Харків (надалі - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про стягнення пені 9 537,06 грн., трьох відсотків річних 1 073,80 грн. та інфляційних втрат 3 653,96 грн. Позивач також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги позивач мотивує неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №53080.01 від 30.01.2006 р. (в редакції додаткової угоди від 30.12.2016 р.), що призвело до нарахування пені, інфляційних втрат і 3% річних.

Ухвалою суду від 08.08.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 22.08.2017 р. о 09:45.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 21.08.2017 р. за вх. №27073, надав відзив на позовну заяву в якому вказує, що є неприбутковою установою, утримується за рахунок коштів відповідного (державного) бюджету та всі витрати такої установи узгоджуються з органом, який уповноважений здійснювати фінансування такої установи.

На думку відповідача, ним було вжито всіх можливих заходів для недопущення господарського правопорушення і вина у неналежному виконанні даних зобов`язань відсутня.

Відповідач просив суд зменшити розмір пені на 90% в порядку ч.1 ст. 83 ГПК України з урахуванням складного економічного становища підприємства відповідача, який є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів державного бюджету.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти зменшення розміру нарахованої пені заперечував.

Відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, встановив наступне.

30.01.2006 р. між АК «Харківобленерго» (постачальник) та Військова частина А-1215 (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №53080.01 (надалі - Договір). Додатковою угодою від 30.12.2016 р. між Військовою частиною НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова сторони змінили п. 4.5 додатка 2 до Договору «Порядок розрахунків».

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 193 Господарського кодексу України, та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до п. 2.2.5 Договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування.

Пунктом 5 Додатка 2 до Договору встановлено, що остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі рахунка, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії. Даний рахунок повинен бути оплаченим протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1 додатку №2 «Порядок розрахунків» споживачу встановлений розрахунковий період з 01 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Позивач, відповідно до умов Договору, здійснив відпуск електричної енергії у період з серпня 2016 року по червень 2017 року, однак, відповідач своєчасно не розрахувався за надану електричну енергію.

Сторонами було складено Акт звіряння розрахунків за електроенергію станом на 01.06.2017 р., даний Акт підписано та скріплено печатками електропостачальної організації та споживача.

У наданому відзиві на позовну заяву відповідач не спростовує факт нездійснення своєчасної оплати за передану електричну енергії та пов`язаних з цим нарахувань, але вказує, що ним було вжито всіх можливих заходів для недопущення господарського правопорушення і вина у неналежному виконанні даних зобов`язань відсутня та просить суд зменшити розмір пені на 90% в порядку ч.1 ст. 83 ГПК України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В п. 4.2.1 Договору сторони встановили нарахування 3 річних, інфляційних втрат і пені за порушення термінів розрахунку за спожиту електричну.

Окрім того, частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою обсягу спожитої електричної енергії за період з січня по березень 2017 року позивачем було нараховано 9537,06 грн. пені, 3653,96 грн. інфляційних втрат і 1073,80 грн. 3% річних.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню інфляційних втрат, 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає їх обґрунтованими.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Однак, статтею 83 ГПК України встановлено права господарського суду щодо прийняття рішення, зокрема, суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Пленумом Вищого господарського суду в постанові №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. були дані роз`яснення щодо застосування господарськими судами положень зазначеної статті.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Суд, дослідивши обставини справи, беручи до уваги характер діяльності відповідача, забезпечення і утримання об`єктів соціально-культурного призначення, забезпечення військових частин квартирним майном та особливості фінансування установ з державного бюджету, при цьому враховуючи інтереси сторін та обов`язковість належного виконання господарських зобов`язань вважає за необхідне зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 50%.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 49 ГПК України та те, що з вини відповідача спір було доведено до суду, сума сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково, з урахуванням зменшення розміру нарахованої позивачем пені на 50%.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ПУШКІНСЬКА, будинок 61, код 07923280) на користь Акціонерного товариства «Харківобленерго» (61037, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ПЛЕХАНІВСЬКА, будинок 149, код 00131954, на п/р НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) пеню - 4768,53 грн., три відсотки річних - 1073,80 грн., інфляційні втрати - 3653,96 грн. та 1600,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.08.2017 р.

Суддя Л.С. Лаврова