КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2017 р. Справа№ 910/19044/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Жук Г.А.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Чала І.М. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р.

у справі №910/19044/16 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 10 739,14 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" про стягнення 10 739,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як страховик за договором добровільного страхування майна потерпілого, виплатив страхове відшкодування страхувальнику і з моменту здійснення такої виплати, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув право зворотної вимоги до відповідальної за заподіяний збиток особи, якою є відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у вчиненні ДТП особи, та який зобов'язаний відповідно до вимог Закону відшкодувати позивачу понесені збитки у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2016р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017р. позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду від 07.04.2017р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017р. та рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2016р. у справі №910/19044/16 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р. у справі №910/19044/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА" 10 739,14 грн. страхового відшкодування та 1 378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в частині задоволення позову у розмірі 3 118,70 грн.

На думку скаржника, висновки суду першої інстанції суперечать нормам матеріального права, зокрема, статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"; суд першої інстанції неправомірно поклав відповідальність на відповідача оплатити вартість відновлювальних робіт, встановлених без урахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, а тому рішення як незаконне у часті стягнення 3 118,70 грн. має бути частково скасоване.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017р. для розгляду апеляційної скарги визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Сітайло Л.Г., Дідиченко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2017р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.08.2017р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2017р., у зв'язку з перебуванням суддів Сітайло Л.Г., Дідиченко М.А. у відпустках, змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Жук Г.А.

16.08.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про добровільне виконання оскаржуваного рішення, що підтверджується платіжним дорученням №ЦО01942 від 13.03.2017р. на суму 12 117,14 грн.

Позивач до судового засідання, що відбулось 16.08.2017р., не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення апелянта, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 29.09.2015р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА" (страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 40474а5аа (договір добровільного страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом (ТЗ) марки Peugeot 3008, державний номерний знак (д.н.з.) НОМЕР_2.

20.04.2016р. на автодорозі М-06-03 в с. Малехів Жовківського району Львівській області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю застрахованого позивачем ТЗ та автомобіля марки Renault Traffic, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5, у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, що встановлено Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 11.05.2016р. у справі №464/3854/16-п.

22.04.2016р. страхувальник звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "АХА" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та й заявою на виплату страхового відшкодування.

22.04.2016р. ТОВ "Ілта Львів" складено рахунок № 4638 на оплату ремонтних робіт та запасних частин для ТЗ Peugeot 3008, д.н.з. НОМЕР_2 на суму 10 739,14 грн.

Згідно страхового акту №АХА2040948 від 28.04.2016р. пошкодження автомобіля марки Peugeot 3008, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 10 739,14 грн.

Виконуючи свої зобов'язання за Договором добровільного страхування на підставі страхового акту позивач сплатив страхове відшкодування у сумі 10 739,14 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №239579 від 29.04.2016р.

Згодом, позивач звернувся до відповідача із заявою №ЕЛ_0625 від 20.07.2016р. про відшкодування шкоди у розмірі 10 739,14 грн. Проте, ПрАТ "Європейський страховий альянс" суму страхового відшкодування не сплатило, у зв'язку з чим ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до суду з позовом.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України (ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За статтями 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий, чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.4 статті 36 Закону передбачено право страховика у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Колегією встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника ТЗ Renault Traffic, д.н.з. НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_5, на момент ДТП, була застрахована ПрАТ "Європейський страховий альянс" відповідно до Полісу серія № АІ/8572103 (франшиза - 0 грн.).

Системний аналіз положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування відповідальності страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди на умовах, визначених саме цим законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч.2 ст.512 та ст.514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яка є предметом спору в цій справі, та яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 №6-49цс14 та від 02.12.2015 №6-691цс15).

Тож сама по собі виплата позивачем страхового відшкодування за договором добровільного страхування без урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу не має наслідком автоматичного виникнення у страховика за договором обов'язкового страхування обов'язку відшкодувати виплачену суму, якщо така розрахована без урахування фізичного зносу транспортного засобу.

Згідно зі ст. 29 п. 32.7 ст. 32 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Отже, необхідною умовою для відшкодування матеріального збитку особою, відповідальною за заподіяний збиток на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є наявність оцінки завданої шкоди, проведеної у встановленому законом порядку.

Розрахунок зносу ТЗ здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003р. (далі - Методика).

Не погоджуючись із заявленою до стягнення сумою, скаржник посилався на Аварійний сертифікат № 40/01/17 про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного засобу від 20.01.2017р., складений аварійним комісаром ОСОБА_6, де вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого ТЗ Peugeot 3008, д.н.з. НОМЕР_2, складає 7 620,47 грн.

Проте, наданий відповідачем до матеріалів справи Аварійний сертифікат № 40/01/17 від 20.01.2017р., колегією суддів до уваги не приймається, оскільки був здійснений без огляду ТЗ особисто оцінювачем, який складав висновок, а здійснений на підставі дослідження реєстраційних документів на ТЗ.

Відповідно до пункту 5.1 Методики встановлено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Верховним Судом України у листі від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Враховуючи те, що до страховика переходить право вимоги в межах фактичних витрат, які пов'язані з відновленням ТЗ з урахуванням франшизи, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у сумі 10 739,14 грн.

З огляду на встановлене, доводи апелянта про завищення суми страхового відшкодування є помилковими, отже, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р. у справі №910/19044/16 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р. у справі №910/19044/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р. у справі №910/19044/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/19044/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

Г.А. Жук