ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2017 р. Справа № 925/898/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства «Торговельна компанія «СВІТ-АВТО», АДРЕСА_1

до приватного підприємства «СК КРЕАТИВ», м. Черкаси, бул. Шевченка, 266, офіс 206

про стягнення 61 361 грн. заборгованості за поставлені нафтопродукти,

за участю повноважних представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

відповідача: участі не брали.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача з вимогою стягнення 61361 грн. заборгованості за поставку відповідачу рідкого палива СЖТ-КМ на підставі договору №11 від 23.07.2016р.

Представник позивача в засіданні суду вимоги підтримав. надав витребувані документи, в тому числі витяг з ЄДР на відповідача та копію свого Статуту.

Направлена відповідачу ухвала про порушення провадження від 21.07.2017р. повернулась до суду з відміткою пошти про не запит.

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності відповідачем відповідає адресі, вказаній в реєстраційних документах відповідача та у витягу з ЄДР.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

23.07.2016. між приватним підприємством «Торговельна компанія «СВІТ-АВТО» (Продавець Позивач по справі), в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, та приватним підприємством «СК Креатив» (Покупець Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено договір №11 (далі Договір, а.с. 9), за умовами якого Продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити Покупцю визначений цим Договором товар, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймати товар та оплачувати його (п. 1.1, 2.2, 2.5 Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору номенклатура, найменування, одиниця виміру, кількість, ціна визначаються у видатковій накладній, яка є невідємною частиною Договору (а.с. 9).

Відповідно до п. 6.1. Договору Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного розрахунку між сторонами.

Відповідно до п. 2.5. Договору товар за домовленістю сторін продається на умовах 100% оплати після отримання та перевірки товару по кількості та по якості.

Відповідно до п. 2.6. Договору остаточний розрахунок згідно Договору здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця впродовж 10 банківських днів.

Відповідно до п. 3.4. Договору сторони домовились, що в разі прострочення платежу з боку Покупця останній сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

На виконання умов Договору Продавець 23.07.2016р. здійснив поставку, а Покупець прийняв товар рідке паливо марки СЖТ-КМ на загальну суму 121361 грн., що підтверджується накладною:

- накладна №СА-0000011 від 23.07.2016р. (а.с. 13) на 15460 кг палива,

- товарно-транспортна накладна від 23.07.2016р. (а.с. 15).

В день поставок Покупцю було виставлено рахунок на оплату відвантаженого товару:

- рахунок №СА-0000017 від 23.07.2016 на суму 121361 грн. (а.с. 14);

Покупець перерахував продавцю 30000 грн. 19.08.2016р. та 30000 грн. 07.12.2016р., що враховано позивачем при зверненні з позовом. Покупець заборгував за поставлений товар (рідке паливо марки СЖТ-КМ) Продавцю 61361 грн.

Невиконання Покупцем взятих на себе зобовязань стало підставою для звернення Постачальника до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості.

Доказів погашення боргу чи пропозицій по його погашенню відповідач не надав.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 Цивільного кодексу України.

За правовою природою договір №11 від 23.07.2016р. є договором купівлі-продажу і відповідає вимогам статті 655 Цивільного кодексу України.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір від 23.07.2016р. №11 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 Цивільного кодексу України).

Позивач 23.07.2016р. здійснив поставку, а Відповідач прийняв товар паливо рідке на загальну суму 121361 грн., що підтверджується накладною, товарно-транспортною накладною, рахунком на оплату, та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості та асортименту отриманого товару не заявлено.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар, який визначений п. п. 2.6. Договору товар за домовленістю сторін продається на умовах післяплати протягом 10 банківських днів з моменту отримання товару.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки товару, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд враховує, що строк оплати отриманого товару для відповідача вже настав.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав на момент звернення з позовом і провів часткову оплату в розмірі 60 000,00 грн. за отриманий товар до звернення позивача з позовом до суду.

Станом на 04.09.2017р. між сторонами заборгованість складає 61361 грн. на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 61361 грн. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1 600 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з боржника: приватного підприємства «СК КРЕАТИВ», м. Черкаси, вул. Шевченка, 266, офіс 206, , номер рахунку в банку невідомий

на користь кредитора: приватного підприємства «Торговельна компанія «Світ-Авто», АДРЕСА_1, , номер рахунку в банку невідомий

61 361 грн. основного боргу за поставлений товар, 1 600 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 04.09.2017р.

Суддя Г.М. Скиба