ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.08.17 Справа № 917/483/17

за заявою Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт" про розстрочку виконання рішення у справі № 917/483/17

за позовом Приватного підприємства "Полтавське підприємство геофізичних робіт" (вул. Комарова, буд. 9-А, м. Полтава, 36008)

до Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт" (вул. Заводська, буд. 16, м. Полтава, 36007)

про стягнення 630618,81 грн.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від заявника (боржника): ОСОБА_1, дов. № 01-534 від 28.09.2016, ОСОБА_2, дов. № 17 від 15.05.2017

від позивача (стягувача): ОСОБА_3, дов.№ 560 від 08.08.2017

Розглядається заява Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт" про розстрочку виконання рішення у справі № 917/483/17.

Заявником через канцелярію суду надані додаткові пояснення до заяви про розстрочку виконання рішення та заява, в якій заявник просить задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення (вх. № 9916 від 10.08.2017 та вх. № 9970 від 09.08.2017 р.).

Стягувач через канцелярію суду надав письмові пояснення, в яких проти задоволення заяви заперечив, посилався на фінансову спроможність боржника виконати рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 01.06.2017 позов задоволено повністю; стягнуто з Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт" (вул. Заводська, буд. 16, м. Полтава, 36007; ідентифікаційний код 00147921) на користь Приватного підприємства "Полтавське підприємство геофізичних робіт" (вул. Комарова, буд. 9-А, м. Полтава, 36008; ідентифікаційний код 35206261) 630618,81 грн. основного боргу, 9459,29 грн. витрат з оплати судового збору.

23.06.2017 на виконання зазначеного рішення господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ.

28.07.2017 боржник звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення, в якій просить суд розстрочити виконання рішення на два роки рівними щомісячними платежами.

В обґрунтування заяви боржник посилається на те, що на даний час "Полтавське управління геофізичних робіт" Державне підприємство Полтавське управління геофізичних робіт не має можливості одномоментно виконати рішення у зв'язку з тяжким фінансовим станом підприємства та відсутністю грошових коштів на рахунках, а його виконання у стислі строки може поставити підприємство боржника під ризик банкрутства. Зокрема, боржник зазначає, що основним видом його діяльності є діяльність у сфері інжирінгу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код 71.12 за КВЕД-2010).

Основним фактором втрати прибутковості у цій сфері є застосування при визначенні вартості робіт Збірника розцінок на геофізичні дослідження і роботи в свердловинах на нафту і газ НАК Нафтогаз України, який введений в дію з 01.01.2008.

Також, боржник зазначає, що ДП ПУГР виступає кредитором у низці зобов'язань, проте вони не виконуються, а заходи, яких підприємство може вжити в рамках законодавства не призводять до отримання коштів; частина боржників ДП ПУГР знаходилась на територіях, що нині є тимчасово окупованими; загалом сума безнадійної заборгованості, що обліковується на балансі боржника становить 6 854 309,16 грн.

Як зазначає боржник за 2016 рік чистий збиток ДП ПУГР становить 2 763 тис. грн., за І квартал 2017 року - 2 778 тис. грн.

Як вказує боржник, у зв'язку з втратою платоспроможності та подальшою ліквідацією деяких банків, ДП ПУГР втратило грошові кошти, що перебували на рахунках у таких банках. Так, в процесі ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Хрещатик ДП ПУГР втратило 970,66 тис. грн.; в процесі ліквідації Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк - 640,84 тис. грн.

Таким чином, на балансі ДП ПУГР обліковується 1 611,5 тис грн., якими боржник не має можливості розпоряджатись, у зв'язку з втратою платоспроможності банками.

Також, боржник зазначає, що підприємство несе суттєві витрати на забезпечення всіх першочергових необхідних виплат. У лютому 2017 року було виплачено заробітну плату в розмірі 849 772,35 грн, ЄСВ в розмірі 165 488,28 грн. В березні 2017 року було виплачено заробітну плату в розмірі 749 401,54 грн, ЄСВ в розмірі 160 783,25 грн. Протягом квітня 2017 року було виплачено заробітну плату в розмірі 356 645,43 грн., ЄСВ в розмірі 79 844,51 грн.; протягом травня 2017 року було виплачено заробітну плату в розмірі 870 959,51 грн., ЄСВ в розмірі 168 399,25 грн. Щомісячно сплачується податок на землю в розмірі 7 530,36 грн. Розмір сплаченого податку на додану вартість становить у березні 2017 року - 100 000,00 грн, у квітні 2017 - 36 240,00 грн. Витрати на паливно-мастильні матеріали склали у лютому 2017 року 229 938,73 грн., у березні 2017 року 153 997,85 грн., у квітні 2017 року 63 857,18 грн., у травні 2017 року 227 914,17 грн.

Крім того, боржнику нараховуються суттєві суми за комунальні послуги. Так, за спожиту електричну енергію було нараховано у лютому 2017 року - 42 608,57 грн., у березні 2017 року - 38 279,31 грн.

Боржник має й інші борги, зокрема, борг перед ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго за спожиту теплову енергію в розмірі 203 788,23 грн., перед Управлінням поліції охорони в Полтавській області за послуги з охорони складу вибухових матеріалів в розмірі 264 409,60 грн.

Також, боржник вказує, що станом на 01.06.2017 заборгованість перед ПП "ППГР" складала 3 726 166,16 грн., яка була поступово погашена та до початку 2017 року становила 890 609,04 грн.

Зазначені вище обставини, на думку заявника, ускладнюють виконання рішення суду у даній справі.

При розгляді заяви суд виходив з наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України Про виконавче провадження.

Згідно з ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статей 33 і 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Як досліджено судом, відповідно до офіційної публічної інформації з офіційного сайту Міністерства палива та енергетики про фінансову звітність щодо використання бюджетних коштів (сайт Міненерговугілля => Головне меню => Інформація у формі відкритих даних => Фінансові звіти => Звіт про використання бюджетних коштів за І квартал 2017 року), за посиланням: http://mpe.kmu.gov.ua/minugol/control/uk/publish/article7art id=245209155&cat id=245 194014 на депозитному рахунку відповідача (код рядка 1167) станом на 01.04.2017 знаходились грошові кошти в сумі 3 826 000,00 грн, що достатньо для повного та одномоментного погашення заборгованості, стягнутої рішенням суду.

В заяві про розстрочку виконання рішення суду (п. 3.2 стор. 4 тексту заяви) боржник зазначає, що на балансі ДП ПУГР обліковується 1 611,5 тис. грн, якими останній не має можливості розпорядитися у зв'язку із втратою платоспроможності банками.

Проте, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що на депозитному рахунку боржника наявні кошти в сумі 2 214 500 грн. (3 826 000 грн. - 1 611 500 грн. = 2 214 500 грн.), якими боржник може вільно розпоряджатися.

Тобто, відповідні доводи щодо відсутності можливості одномоментно виконати рішення суду від 01.06.2017 судом не беруться до уваги, оскільки навіть за умов неможливості розпорядитися сумою в обсязі 1 611 500,00 грн. у боржника на рахунках залишалися грошові кошти в сумі 2 214 500,0 грн., якими боржник може вільно розпоряджатися, і яких достатньо для виконання рішення суду в повному обсязі.

Крім того, не зважаючи на наявність заборгованості перед стягувачем, ДП ПУГР мав фінансову можливість купувати транспортні засоби.

Так, відповідно до інформації із сайту публічних закупівель ProZorro та копії договору купівлі-продажу 19.12.2016 боржником було укладено договір купівлі-продажу автомобіля Мерседес-Бенс, модель Спрінтер 2013 року, за результатом якого ДП ПУГР за 773 000,00 грн. набуло право власності на вказаний автомобіль.

Набуття за договором купівлі-продажу від 19.12.2016 автомобіля Мерседес-Бенс, модель Спрінтер 2013 року, підтверджує факт наявності майна у боржника, на яке, зокрема, може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу.

Також слід зазначити, що після винесення господарським судом Полтавської області рішення від 01.06.2017 про стягнення заборгованість за виконані роботи згідно договору підряду від 03 січня 2012 року за № 27/12 у розмірі 630 818, 51 грн. мало можливість погасити борг навіть поза межами виконавчого провадження.

Так, згідно до офіційного сайту публічних закупівель ProZorro 14.07.2017 ДП ПУГР було оголошено тендер на проведення публічних закупівель (підіймач каротажний) 2 лоти на очікувану вартість 8 940 000 грн. 17.07.2017 - на придбання заряду кумулятивного - очікувана вартість 2 844 000 грн. 18.07.2017 оголошено тендер на придбання імпульсної нейтронної трубки - очікувана вартість 662 500,00 грн.

Тобто, оголошення вищенаведених тендерів свідчить про фінансову спроможність здійснити оплату за відповідний товар, при цьому вартість товару, який мало бажання придбати ДП ПУГР, зокрема двох лотів підіймача каротажного, перевищують розмір заборгованості перед ПП ППГР.

Також, сам боржник - ДП ПУГР в заяві про розстрочку виконання рішення зазначає про факт укладання ряду господарських договорів, за результатом виконання яких ДП ПУГР отримає грошові кошти.

Крім зазначених в заяві про розстрочку виконання рішення суду, ДП ПУГР також за результатами перемоги в тендері, уклало договір на виконання робіт від 14.06.2017 на суму 4408000,00 грн. з ПДВ.

Вищевикладене свідчить про сприятливе фінансове становище ДП ПУГР та можливість виконання рішення господарського суду Полтавської області від 01.06.2017.

Також, суд звертає увагу на те, що за змістом ст. 121 ГПК України тяжкий фінансовий стан відповідача на є підставою для розстрочки виконання рішення суду, оскільки не є винятковою і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки, є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності. Відсутність станом на даний час грошових коштів, достатніх для виконання рішення господарського суду, тяжке фінансове становище не є тими виключними обставинами, які можуть бути підставою для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення у даній справі.

Стягувач заперечує проти задоволення заяви, посилаючись на те, що боржник не здійснив жодного платежу на виконання рішення суду у даній справі.

Господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконання рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Таким чином, відстрочення сплати наявного боргу може носити дискримінаційний характер по відношенню до стягувача, який надав боржнику послуги ще в 2012 році, та не одержав повного розрахунку.

Пунктом 7.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за відсутності підстав для відстрочки виконання рішення господарський суд виносить ухвалу про відмову у відстрочці.

На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальні інтереси як боржника, так і стягувача, наявність інфляційних процесів у економіці держави, заперечення стягувача, а також той факт, що боржником не доведено винятковості обставин та об'єктивної неможливості виконати рішення суду, суд відмовляє у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення у справі №917/483/17.

Керуючись ст.ст. 43, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт" про розстрочку виконання рішення у справі № 917/483/17 відмовити.

2. Копії ухвали направити сторонам.

Суддя О.А. Киричук