ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.08.2017 Справа № 904/6606/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та збір за зберігання вантажу в сумі 68 930, 04 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. НМО 548416 від 17.05.17 р., юрисконсульт 1 категорії станції ОСОБА_2 структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень";

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 52-16/08 від 11.01.17 р., провідний юрисконсульт юридичного відділу.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 67 398, 00 грн., що складають вартість плати за користування вагонами та 1 532, 04 грн. збору за зберігання вантажу.

Відповідач вимоги щодо нарахування плати за користування вагонами не визнав, посилаючись на те, що він був готовий до прийняття порожніх вагонів, про факт готовності ПАТ "ПІВДГЗК" прийняти вагони на свою підїзну колію, на його думку, свідчать надані до матеріалів справи довідки, згідно яких на момент видачі спірних наказів на станції Допоміжна були вільні колії.

Крім того, відповідач вказує на те, що одні і ті ж самі вагони затримувались позивачем на станції Кривий Ріг-Західний по кілька разів, при тому, що колії на станції призначення були вільні для їх прийняття.

Відповідач також вважає, що позивачем має бути доведена правомірність дій диспетчера щодо відмови прийняти вагони на вільні колії, виходячи як з технічної, так і юридичної точки зору, але матеріали справи не містять будь-яких обґрунтувань правомірності таких дій.

Таким чином, на думку відповідача, позивач не довів наявність вини ПАТ "ПІВДГЗК" у затримці вагонів на станціях підходу, з огляду на відсутність доказів того, що підприємство останнього відмовлялося приймати вагони.

Заперечуючи проти розрахунку суми плати за користування вагонами, відповідач вважає, що позивачем порушені вимоги Правил користування вагонами та контейнерами, а саме, плата за користування вагонами нараховувалась не за загальний час затримки вагонів за кожним актом, а за сумарний час знаходження вагонів на станції призначення та на підходах, а отже, заявлена сума є завищеною.

Не визнаючи позовні вимоги щодо стягнення збору за зберігання вантажу, відповідач вказує на те, що одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання - це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше, на його думку, не можливо одночасно користуватися річчю, яка зберігається у іншої особи залізниці, тобто, визначення поняття «зберігання вантажу» в розумінні позивача не збігається з розумінням цього терміну визначеного у частині 1 статті 936 Цивільного кодексу України та п.1. Правил зберігання вантажу.

Позивач із запереченнями відповідача, викладеними у відзиві не погоджується та надав письмові пояснення, в яких зазначає про правомірність затримки спірних вагонів за наказами № 137 від 13.01.17р., № 151 від 15.01.17р., № 159 від 17.01.17р., № 185 від 19.01.17р.3, а також про правомірність нарахуванням плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу, а також наводить доводи з приводу заявленого відповідачем клопотання про витребування додаткових доказів та клопотання про проведення судової експертизи.

10.08.17р. від відповідача надійшло клопотання про витребування у позивача наступних документів: графіки руху поїздів по вузлу Кривий Ріг (у кольорі) на дату затримки вагонів за 13.01.17р, 15.01.17р., 17.01.17р., 19.01.17р.; графіки виконаного руху по вузлу Кривий Ріг, у тому числі зайнятість приймально-відправних колій на 13.01.17р, 15.01.17р., 17.01.17р., 19.01.17р; положення (пояснення) про зайнятість колій на ст. Кривий Ріг з моменту прибуття потягу на ст. Кривий Ріг-Західний і до закінчення затримки вагонів за наказами № 137 від 13.01.17р., № 151 від 15.01.17р., № 159 від 17.01.17р., № 185 від 19.01.17р.; затверджений графік руху ст. Кривий Ріг на 2017 рік; графік маневрової роботи диспетчера ст. Кривий ріг на дату видачі наказів 13.01.17р, 15.01.17р., 17.01.17р., 19.01.17р., яке судом відхилено з огляду на його невідповідність статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо клопотання відповідача про призначення експертизи, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 23.03.2012 р. № 4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи передбачено, що відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Наразі, вирішення господарського спору у даній справі не потребує спеціальних знань, а матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору по суті, у звязку із чим господарський суд не вбачає підстав для призначення у справі судової експертизи.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.08.17р. до 22.08.17р.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.13 р. (з врахуванням додаткової угоди № 9 від 15.12.15р.) між публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Позивач) та публічним акціонерного товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (Відповідач - Власник колії) укладено договір № ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466 про експлуатацію залізничної під'їзної колії публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Кривий Ріг філії "Придніпровська залізниця" ПАТ «Укрзалізниця», відповідно до п.1 якого експлуатується під'їзна колія, яка належить Власнику (відповідачу), що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці спареною стрілкою № 2/4 в парній горловині станції.

Підїзна колія обслуговується власним локомотивом.

Межею під'їзної колії є знак "Межа під'їзної колії", який встановлено біля вхідного сигналу Ч станції Допоміжна власника колії на відстані 4779 метрів від стрілки примикання.

Розгорнута довжина під'їзної колії складає 335400 погонних метрів (п.2 договору).

Пунктом 5 Договору встановлено, що порожні вагони здаються на підїзну колію Відповідача інтервалами в 1,5 години.

Повідомлення про подачу вагонів на підїзну колію передаються старшим прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше, ніж за 2 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

У пункті 6 договору сторонами визначено, що вагони для підїзної колії подаються локомотивом Залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Здавання вагонів провадиться на одній із з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Пунктом 8 договору сторони передбачили, що про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному звязку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг. Повідомлення передається не пізніше, ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Згідно статті 71 Статуту Залізниць, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів). Експлуатація залізничних під'їзних колій, які мають свої локомотиви, повинна здійснюватися на основі єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії і станції примикання.

Статтею 76 Статуту встановлено, що час знаходження вагонів на залізничних під'їзних коліях, що обслуговуються їх локомотивами, визначається з моменту передачі вагонів на передавальних коліях. Місце і порядок операцій встановлюються договором про експлуатацію залізничної під'їзної колії. Договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії та договір про подачу та забирання вагонів розробляється з урахуванням єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії із станцією примикання.

Як вбачається із матеріалів справи, в січні 2017 року, за накладними № 40855652, № 40855306, № 40856668, № 40856650, № 40856593, № 40856627, № 40856700, № 40856585, № 40856718, № 40856619, № 40856742, № 40856676, № 40859316, № 40856684, № 40855645, № 408856734, № 40852246, № 40856759, № 40852220, № 40856569, № 40855322, № 40856692, № 40856726, № 40855249, власні порожні вагони були прийняті залізницею до перевезення на адресу одержувача ПАТ "Південний ГЗК", але на шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, вказані у зазначених вище накладних вагони були затримані на підставі наказів № 137 від 13.01.17р., № 151 від 15.01.17р., № 159 від 17.01.17р., № 185 від 19.01.17р через наявність на коліях станції призначення Кривий Ріг неприйнятих ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вагонів, що надійшли на його адресу та які заважали залізниці виконувати технологічні операції з вантажами.

За даним фактом станцією затримки Кривий Ріг Західний, у порядку п.9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а та акти загальної форми ГУ-23 № 15 від 13.01.17р., № 18 від 15.01.17р., № 20 від 17.01.17р., № 22 від 19.01.17р., копії яких залучені до матеріалів справи.

Повідомлення про затримку вагонів станцією призначення, представникам комбінату вручено відповідно до абз.4 п.10 Правил користування вагонами та контейнерами.

Пунктом 4 Правил користування вагонами та контейнерами встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно статті 46 Статуту одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін сплачується плата, встановлена тарифом.

Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва № 1 Порожні приватні власні вагони (саме про такі вагони йдеться в позовній заяві), які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус вантажу, які залізниця зобовязана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обовязки, передбачені Статутом, зокрема, право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обовязок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці, - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обовязки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Отже, порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", який залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати його одержувачу, зазначеному в накладній. До того ж, пункт 6.2 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів передбачає, що місячне планування перевезень вантажів у власних вагонах здійснюється відправником за окремим замовленням та за погодженням з власником вагонів. Залізниця затверджує плани перевезень у власних вагонах, які попередньо погоджені відправником із власником вагонів.

Таким чином, забезпечення вантажовідправників власними вагонами здійснює власник вагонів на підставі укладених ним з вантажовідправником договорів без участі залізниці.

У відповідності з пунктами 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113).

Відповідно до статті 119 Статуту залізниць України (далі - Статут), Правилами користування вагонами за користування вагонами (парку залізниць України, парку залізниць інших держав, які належать підприємствам, орендованими) вноситься плата. Пункт 13 зазначених Правил передбачає плату за користування і у разі затримки вагонів під час перевезення, крім тих випадків, які залежать від залізниці.

Як вже зазначалось вище, у відповідності до зазначених вище вимог, станцією затримки Кривий ріг - Західний, були оформлені відповідні акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостям ф. ГУ-46 № 19039231, № 22019072, № 19029219, 23019080 на загальну суму 67 398,00 грн. та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці ф. ФДУ-92 № 24019026 на суму 1532,04 грн.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що згідно п.3 Правил складання актів, п.8 Правил користування вагонами, саме акт загальної форми ГУ-23 є документом для матеріальної відповідальності, оскільки, містить інформацію про час початку та кінця затримки, складені без порушень, а отже, плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу на вказану вище суму нараховані правомірно та підлягають до примусового стягнення.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, з посиланням на готовність прийняття порожніх вагонів на свою підїзну колію не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Відповідно до Роз'яснень Вищого господарського суду України (лист №0701-11/96/715/14 від 12.06.2014 року) визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технологічної роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Відсутність письмових звернень відповідача до керівництва залізниці щодо вчинення дій з цими вагонами, а саме з проханням доставити на його адресу в першу чергу саме затримані по наказам вагони та будь-яких інших доказів з боку відповідача доводять безпідставність його твердження, що він був готовий прийняти затримані вагони.

Посилання відповідача на довідки про зайнятість колій на станції, в яких зазначено, що на момент видачі наказів на станції були вільні колії за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.

Всі прямі докази вини відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення та правомірності дій залізниці щодо надання наказів - це акти загальної форми ГУ-23, акти про затримку вагонів ф.ГУ-23а, витяги із Книг повідомлення про прибуття вантажу ф.ГУ-2, повідомлення про затримку вагонів, накази на затримку вагонів, відомості плати за користування вагонами ф.ГУ-46, та накладні оформлені працівниками залізниці у відповідності з вимогами діючих нормативно - правових документів: п.п.4,6,8,9,10,12 Правил користування вагонами, ст.ст.119, 125 Статуту залізниць України, умовам Договору сторін.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували викладені у відзиві обставини та спростовували б подані позивачем докази.

Заперечення відповідача відносно здійснення позивачем невірного розрахунку заявленої до стягнення суми за користування вагонами, що полягає в її завищенні та нарахування суми збору за зберігання вантажу до уваги не приймаються також з огляду на наступне.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - субєктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів , що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника підїзної колії. За час затримки на коліях залізниць вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до п.2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. N 644 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п.3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 25.02.1999 N113 облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

П.4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ названих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією затримки. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислюваль-ного центру залізниці та на станцію призначення.

П.10 розділу ІІІ Правил встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п.12 розділу ІІІ Правил, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30хв. не враховується, час 30 хв. і більше враховується як повна година.

П.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. № 334 передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача.

Детальний розрахунок спірної суми за кожною відомістю та накопичувальною карткою нормативним обґрунтуванням міститься у матеріалах справи.

Отже, плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу позивачем розраховано на підставі норм чинного законодавства.

З огляду на викладене, вимоги заявлені позивачем слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтею 526 Цивільного кодексу України, 71, 76, 119 Статуту залізниць України, статтями 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, п/р 8300 в АТ "УкрСиббанк" м. Донецьк, МФО 351005, ) на користь публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ) в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, , п/р 7468 в філії Дніпропетровське обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, код банку 305482) 67 398 (шістдесят сім тисяч триста девяносто вісім гривень) 00 коп. плати за користування вагонами та 1532 (одна тисяча пятсот тридцять дві гривні) 04 коп., що складають збір за зберігання вантажу, 1600 (одна тисяча шістсот гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_3