ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.08.2017 Справа № 904/6956/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС ПЛЮС", 49033, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 122, корп. Е-5, оф. 17.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-ЗЕРНОТРЕЙД", 53762, Дніпропетровська обл., Широківський р-н., с. Новокурське, вул. Колгоспна, буд. 26.

про стягнення 111760,17 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1- представник за дов. № 6 від 24.07.2017 року.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ЮГ-Зернотрейд" про стягнення 74086,64 грн. заборгованість за надані послуги; 13558,15 грн. пені; 14 725,96 грн. 30 % річних за користування грошовими коштами;9389,42 грн. збитків від інфляції та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору № 33 РА від 07.09.2016 року про зберігання складського соняшника.

Відповідач мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання 18.07.2017 року та 31.08.2017 року не з'явився.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

18.07.2017 року представник позивача подав до суду клопотання про продовження розгляду справи на 15 днів. Ухвалою суду від 18.07.2017 року клопотання задоволено, продовжено строк розгляду справи до 31.08.2017 року.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2016 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС ПЛЮС» (Зерновий склад) та Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ЮГ-ЗЕРНОТРЕЙД» (Поклажодавець) було укладено договір складського зберігання соняшника № 33 РА за умовами якого Зерновий склад приймає від Поклажодавця насіння соняшника, забезпечує доробку шляхом очищення та сушіння, зберігання, і її подальший відпуск або переоформлення, за що Поклажодавець зобов'язаний сплачувати грошові кошти в обсязі та порядку передбаченому Договором.

Відповідно до п. 1.1. договору Поклажодавець передає, а Зерновий склад приймає насіння соняшника, забезпечує - при необхідності - доробку шляхом очищення та сушіння, а також зберігання чи доробку вентилюванням та охолодженням в процесі зберігання шляхом пропускання зерна через є та технологічне обладнання, в т.ч. зерносушарки і зерноочисні машини) і проводить відпуск продукції о дав цю.

Згідно з п. 4.1 договору Зерновий склад зобовязується по мірі надходження продукції від Поклажодавця забезпечити її своєчасне приймання і, при необхідності, провести очищення і сушіння продукції до базисних кондицій з метою забезпечення оптимальних умов зберігання продукції за рахунок Поклажодавця.

Поклажодавець зобовязується доставити продукцію Зерновому складу своїм транспортом за свій рахунок. Направити до Зернового складу уповноваженого довіреністю представника з метою отримання виписаних на отримання складських документів на продукцію. Список представників поклажодавця, уповноважених на отримання складських документів та отримання (переоформлення) продукції, із зазначенням паспортних даних цих представників (номер, серія паспорту, ким виданий) Поклажодавець передає Зерновому складу в момент підписання цього Договору. Список представників завіряється підписом керівника або іншої уповноваженої особи Поклажодавця та скріплюється печаткою Поклажодавця (п. 5.1 договору)

Відповідно до ч.1 ст.942 Цивільного кодексу України, зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Як встановлено судом протягом вересня 2016 року ТОВ «АГРОФІРМА «ЮГ-ЗЕРНОТРЕЙД» було передано ТОВ «ОПТІМУС ПЛЮС» на зберігання 1 023,085 тонн продукції про що свідчить Книга руху зерна та зернопродуктів Зернового складу (форма № 36). В процесі приймання продукції, відповідно до умов договору, Зерновим складом надавались послуги по прийманню та доробці продукції до базисних норм встановлених договором шляхом її очищення та сушіння. Також з моменту передачі продукції Зерновим складом надавалися послуги по зберіганню Продукції.

На виконання умов договору Зерновим складом було виставлено рахунки на оплату обсягів продукції, які відповідач зобов'язаний був сплатити до 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг: рахунок на оплату № РА-00117 від 30.09.2016 року на суму 144 714,83 грн.; рахунок на оплату № РА-00125 від 31.10.2016 року на суму 56 115,61 грн.; рахунок на оплату № РА-00142 від 21.11.2016 року на суму 74 086,64 грн. (а.с.17-22).

За надані Послуги, 03.11.2016 року відповідачем було сплачено суму в розмірі 200 830,44 грн., що підтверджується випискою з банку.

Враховуючи вищенаведене суд встановив, що відповідачем було прострочено оплату рахунку на оплату № РА-001171 від 30.09.2016 року на суму 144 714,83 грн. який був оплачений лише 03.11.2016 року і рахунок на оплату № РА-00142 від 21.11.2016 року на суму 74 086,64 грн. який не оплачений до теперішнього часу, виходячи з чого, станом на 20.06.2017 року заборгованість ТОВ «АГРОФІРМА -ЮГ-ЗЕРНОТРЕЙД» за надані послуги перед ТОВ «ОПТІУС ПЛЮС« складає 74 086,64 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно до п. 5.3 договору поклажодавець зобовязаний вчасно і у повному обсязі оплачувати за договірними тарифами всі послуги Зернового складу, в тому

числі по прийманню, зберіганню і відпуску Продукції, оформленню складських документів, а також вартість послуг по очищенню і сушінню до базисних кондицій, якщо вони проводились.

Оплата послуг, наданих Зерновим складом на підставі цього договору, здійснюється щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг. Підставою оплати є рахунок, що виставляється Зерновим складом.. Для отримання виставленого рахунку Поклажодавець до 10 числа відповідного місяця зобовязаний звернутися до Зернового складу та отримати свій рахунок самостійно; невиконання цього обов'язку не звільняє Поклажодавця від відповідальності за прострочення оплати наданих послуг (п. 6.4 договору).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України кожна із сторін повинна виконувати зобов'язання своєчасно та належним чином відповідно до умов укладеного між ними договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежним виконання).

Доказів оплати послуг в сумі 74 086,64 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Таким чином, позовна вимога позивача про стягнення 74 086,64 грн. основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

За приписами частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.4 договору визначено, у випадку несвоєчасної оплати наданих послуг згідно п.п.6.4. даного Договору, Поклажодавець сплачує Зерновому склад пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Нарахування пені за прострочення оплати за надані послуги припиняється через три роки від дня, коли зобов'язання повинне було бути виконане.

Позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 13558,15 грн. господарський суд перевірив розрахунок пені здійснений позивачем та визнав його таким, що підлягає частковому задоволенню в загальній сумі13546,75 грн., а саме:

- по рахунку № РА-001171 від 30.09.2016 року на суму 144 714,83 грн. за період з 10.10.2016 року по 03.11.2016 року в сумі 2910,11 грн.;

- по рахунку № РА-00142 від 21.11.2016 року на суму 74 086,64 грн. за період з 10.12.2016 року по 20.06.2016 року в сумі 10636,64 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Згідно з п. 8.9 договору у випадку несвоєчасної оплати за надані послуги Поклажодавець, крім пені, передбаченої пунктом 8.4. договору, сплачує Зерновому складу проценти в розмірі 30% річних за користування його грошовими коштами від суми простроченої заборгованості з моменту настання строку платежу до моменту фактичної повної оплати послуг Зерновому складу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно вимог п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», відповідно до якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Як роз'яснено у п. 4.1. Постанови Пленуму № 14 від 17.12.2013"Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

Позивачем нараховано відповідачу 30% річних у розмірі 14725,96 грн., господарський суд перевірив розрахунок 30% річних здійснений позивачем та визнав його таким, що підлягає задоволенню частково в загальній сумі 14722,30 грн., а саме:

- по рахунку № РА-001171 від 30.09.2016 року на суму 144 714,83 грн. за період з 10.10.2016 року по 03.11.2016 року в сумі 2973,59 грн.;

- по рахунку № РА-00142 від 21.11.2016 року на суму 74 086,64 грн. за період з 10.12.2016 року по 20.06.2016 року в сумі 11748,71 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Також позивачем нараховано відповідачу інфляційні витрат у розмірі 9389,42 грн., господарський суд перевірив розрахунок інфляційні витрат здійснений позивачем та визнав його таким, що підлягає задоволенню частково в загальній сумі 5337,40 грн., а саме:

- по рахунку № РА-001171 від 30.09.2016 року на суму 144 714,83 грн. за період з 10.10.2016 року по 03.11.2016 року інфляційні витрати не нараховуються;

- по рахунку № РА-00142 від 21.11.2016 року на суму 74 086,64 грн. за період з 10.12.2016 року по 20.06.2016 року в сумі 5337,40 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ЮГ-ЗЕРНОТРЕЙД" (53762, Дніпропетровська обл., Широківський р-н., с. Новокурське, вул. Колгоспна, буд. 26 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС ПЛЮС" (49033, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 122, корп. Е-5, оф. 17, суму основного боргу у розмірі 74 086 (сімдесят чотири тисячі вісімдесят шість) грн. 64 коп., пеню у розмірі сумі13 546 (тринадцять тисяч п'ятсот сорок шість) грн. 75 коп., 30% річних у розмірі 14722 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 30 коп., інфляційні витрати у розмірі 5337 (пять тисяч триста тридцять сім) грн. 40 коп., судовий збір у сумі 1615 (одна тисяча шістсот п'ятнадцять) грн. 40 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.09.2017

Суддя ОСОБА_2