ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2017 р. Справа № 911/1937/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Марценюк О.М.

розглянувши справу № 911/1937/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс», м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»,

с. Мархалівка

2. Фермерського господарства «Плай», с. Межиріч, Павлоградський район, Дніпропетровська область

про стягнення 3 051,26 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 02.06.2016;

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (відповідач 1); 2. Фермерського господарства «Плай» (відповідач 2) про солідарне стягнення з відповідачів 384,78 грн. штрафу, 1 911,81 грн. пені, 129,92 грн. 3 % річних та 624,75 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами своїх зобовязань за ОСОБА_2 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 368.12.2007/БФ від 12.12.2007 та ОСОБА_2 поруки № 07-04-2014-15 від 07.04.2014.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.06.2017 порушено провадження у справі № 911/1937/17.

Ухвалою суду від 26.07.2017 розгляд справи був відкладений.

В судових засіданнях 26.07.2017 та 09.08.2017 представником позивача надані документи, витребувані судом та підтримані позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Представники відповідачів в судові засідання 26.07.2017 та 09.08.2017 не зявились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду від 23.06.2017 та від 26.07.2017 не виконали, відзиви на позов до суду не надіслали. Відповідачі належним чином були повідомлені про місце і час судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачам.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2007 між товариством з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» (продавець) та фермерським господарством «Плай» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 368.12.2007/БФ, згідно з яким продавець зобовязався передати товар згідно умов договору, а покупець - прийняти товар та провести оплату за товар в строк та на умовах договору.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд встановив, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2010, яке набрало законної сили, у справі № 3/100-10 (11/19-10) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» до фермерського господарства «Плай» про стягнення 9 426,29 грн., встановлено, що борг відповідача перед позивачем за ОСОБА_2 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 368.12.2007/БФ від 12.12.2007 становить 4 534,25 грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача 4 534,25 грн. основного боргу, 2 565,22 грн. курсової різниці, 859,50 грн. пені, 148,59 грн. 3 % річних, 557,70 грн. збитків від інфляції, 680,13 грн. штрафу, 101,13 грн. витрат по сплаті державного мита та 233,98 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

21.10.2011 між товариством з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено угоду № К-34-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), за умовами якої сторони дійшли згоди, що первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання фермерським господарством «Плай» (боржник) зобовязання щодо сплати розміру пені, 3 % річних, інфляційних витрат, набутих первісним кредитором на підставі ОСОБА_2 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 368.12.2007/БФ від 12.12.2007.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 угоди, вартість зобовязання, що відступається за угодою, становить 2 629,35 грн. Первісний кредитор повідомляє, а новий кредитор погоджує те, що сума, вказана у п. 2.1, що відступається згідно договору № 368.12.2007/БФ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 12.12.2007, є загальною сумою (розміром) пені, 3 % річних, інфляційних втрат, котрі нараховані відповідно до умов та норм чинного законодавства України за період із 04.11.2009 по 21.10.2011, розмір яких становить: 825,23 грн. інфляційних втрат, 272,08 грн. 3 % річних, 1 532,04 грн. пені.

Згідно з п. 3.2. угоди, новий кредитор зобовязаний протягом 5 днів з дати виконання на його користь зобовязання боржником письмово повідомити первісного кредитора про таке виконання.

Відповідно до п. 6.1 угоди, угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за угодою.

05.08.2013 на виконання угоди № К-34-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 21.10.2011 ТОВ «Тридента Агро» надіслало на адресу ФГ «Плай» повідомлення про заміну кредитора у зобовязанні, що підтверджується фіскальним чеком № 8589 від 05.08.2013 та описом вкладення у цінний лист від 05.08.2013.

02.07.2012 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (новий кредитор) укладено Угоду № 97/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), за умовами якої, в редакції внесених змін Додатковою угодою № 1 від 11.03.2013, сторони дійшли згоди, що первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання фермерським господарством «Плай» (боржник) зобовязання щодо сплати розміру заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці) пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних витрат, набутих первісним кредитором на підставі ОСОБА_2 № 368.12.2007/БФ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 12.12.2007 та згідно з угодою № К-34-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 26.01.2011, у звязку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобовязання згідно ОСОБА_2 № 368.12.2007/БФ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 12.12.2007. за цією угодою новий кредитор одержує право вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості майна, курсової різниці), пені, штрафу, 3 % річних, інфляційних втрат за весь час існування основої заборгованості.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. угоди від 02.07.2012, в редакції внесених змін Додатковою угодою № 1 від 11.03.2013, вартість зобовязання, що відступається, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 2 629,35 грн. З моменту укладення доної угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, зо випливає з умов ОСОБА_2 368.12.2007/БФ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 12.12.2007, по відношенню боржника щодо заборгованості (дооцінки вартості майна, курсової різниці), пені, штрафу, 3 % річних, інфляційних втрат за весь час прострочення.

Згідно з п. 3.2. угоди від 02.07.2012, новий кредитор зобовязаний протягом 5 днів з дати виконання на його користь зобовязання боржником письмово повідомити первісного кредитора про таке виконання.

Відповідно до п. 6.1 угоди від 02.07.2012, угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за угодою.

05.08.2013 на виконання угоди від 02.07.2012 ФОП ОСОБА_1 надіслав на адресу ФГ «Плай» повідомлення про заміну кредитора у зобовязанні, що підтверджується фіскальним чеком № 8590 від 05.08.2013 та описом вкладення у цінний лист від 05.08.2013.

07.04.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (кредитор) укладено Договір поруки № 07-04-2014-15, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязку ФГ «Плай» щодо виконання грошового зобовязання щодо сплати розміру інфляційних витрат, у звязку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу та угоди, передбаченими ст. 2 договору.

Згідно з п.п. 2.1., 3.1. договору поруки № 07-04-2014-15 від 07.04.2014, під основним договором в договорі розуміють угоду № 97/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 02.07.2012, укладену згідно ОСОБА_2 № 368.12.2007/БФ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 12.12.2007.

Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру пені, 3 % річних та інфляційних втрат, у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до п. 4.1 ОСОБА_2 поруки № 07-04-2014-15 від 07.04.2014, у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обовязку за основною угодою, кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Пунктом 6.1 ОСОБА_2 поруки № 07-04-2014-15 від 07.04.2014 передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Київської області від 01.08.2014 у справі №911/2692/14 стягнуто солідарно з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ФГ «Плай» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» за період з 03.11.2009 по 01.07.2014 - 2 431,74 грн. пені, 1 167,10 грн. інфляційних втрат, 406,87 грн. 3 % річних, стягнуто з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 249,82 грн. витрат на послуги адвоката та 912,83 грн. судового збору; стягнуто ФГ «Плай» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 249,82 грн. витрат на послуги адвоката та 912,83 грн. судового збору.

В подальшому, рішенням господарського суду Київської області від 17.11.2016 у справі № 911/2853/16, встановивши неналежне виконання відповідачами ОСОБА_2 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 368.12.2007/БФ від 12.12.2007, ОСОБА_2 поруки № 07-04-2014-15 від 07.04.2014 та рішення господарського суду Київської області від 01.08.2014 у справі № 911/2692/14, було стягнуто солідарно з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ФГ «Плай» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 994,29 грн. пені; стягнуто з ФГ «Плай» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 5 742,19 грн. пені, 6 736,48 грн. інфляційних втрат, 501,12 грн. 3 % річних, 1 713,41 грн. витрат на послуги адвоката, 1 317,74 грн. судового збору; стягнуто з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 78,35 грн. витрат на послуги адвоката, 60,26 грн.

Проте зобовязання згідно з ОСОБА_2 № 368.12.2007/БФ від 12.12.2007 на день прийняття рішення у справі № 911/1937/17 не виконані, відтак позивач скористався своїм правом та нарахував на суму боргу штраф, пеню, інфляційні втрати та 3 % річних на суму боргу за період з 10.11.2016 по 21.06.2017.

Предметом позову у справі № 911/1937/17 є вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 384,78 грн. штрафу, 1 911,81 грн. пені, 129,92 грн. 3 % річних та 624,75 грн. інфляційних втрат.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Приписами частини першої ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Суд встановив, що до позивача згідно угоди № 97/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 02.07.2012 та договору поруки № 07-04-2014-15 від 07.04.2014 перейшло право вимоги до відповідачів, у звязку з неналежним виконанням останніми договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 368.12.2007/БФ від 12.12.2007; станом на момент судового розгляду справи № 911/1937/17 відповідачами позивачу борг у сумі 7 099,47 грн. не сплачено.

Так, у звязку із неналежним виконанням відповідачами грошового зобовязання за ОСОБА_2 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 368.12.2007/БФ від 12.12.2007, позивачем, за період з 10.11.2016 по 21.06.2017 нарахована пеня в розмірі 1 911,81 грн., 15 % штраф у розмірі 384,78 грн., нарахованого на суму курсової різниці в розмірі 2 565,22 грн., 129,92 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 10.11.2016 по 21.06.2017 та 624,75 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період: листопад 2016-травень 2017, на суму заборгованості - 7 099,47 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.2. договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 368.12.2007/БФ від 12.12.2007, за прострочення виконання грошових зобовязань покупець зобовязаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Пунктом 8.3 договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 368.12.2007/БФ від 12.12.2007 передбачено, що відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань за договором, здійснюється без обмежень строку.

Пунктом 8.4 вказаного договору визначено, що за несплату або несвоєчасну оплату товару, покупець сплачує штраф в розмірі 15 % від вартості неоплаченого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм права, враховуючи що розрахунок штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат, наявний в матеріалах справи є арифметично вірним, суд приходить до висновку про задоволення вказаних вимог позивача. Проте, здійснивши розрахунок пені, судом встановлено, що за вірним розрахунком на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 1 186,69 грн., розрахована судом за вказаний період на відповідну суму заборгованості.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до п. 3.1 договору поруки відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру пені, 3 % річних та інфляційних втрат у розмірі 5 000, 00 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 01.08.2014 у справі № 911/2692/14 стягнуто солідарно з відповідачів 2 431,74 грн. пені, 1 167,10 інфляційних втрат та 406,87 грн. 3 % річних, що загалом становить 4 005,71 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.11.2016 у справі № 91/2853/16 стягнуто солідарно з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ФГ «Плай» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 994,29 грн. пені; стягнуто з ФГ «Плай» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 5 742,19 грн. пені, 6 736,48 грн. інфляційних втрат, 501,12 грн. 3 % річних, 1 713,41 грн. витрат на послуги адвоката, 1 317,74 грн. судового збору; стягнуто з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 78,35 грн. витрат на послуги адвоката, 60,26 грн.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідальність поручителя обмежується 5 000,00 грн., а рішеннями господарського суду Київської області від 01.08.2014 у справі №911/2692/14 та від 17.11.2016 у справі № 911/2853/16, вже було стягнуто сукупний розмір санкцій обмежений для поручителя (4 005,71 грн. + 994,29 грн.), а договором поруки взагалі не передбачена відповідальність поручителя у вигляді штрафу, суд дійшов висновку що вимоги позивача про стягнення 384,78 грн. штрафу, 1 186,69 грн. пені, 129,92 грн. 3 % річних та 624,75 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню в частині стягнення з фермерського господарства «Плай».

Разом з тим враховуючи, що оскільки відповідальність поручителя обмежується 5 000,00 грн., а рішеннями господарського суду Київської області від 01.08.2014 у справі №911/2692/14 та від 17.11.2016 у справі № 911/2853/16, вже було стягнуто сукупний розмір санкцій обмежений для поручителя (4 005,71 грн. + 994,29 грн.), а договором поруки взагалі не передбачена відповідальність поручителя у вигляді штрафу, суд дійшов висновку щодо відмови позивачу в задоволені вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп».

У разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що відшкодування витрат зі сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, покладається судом на сторін, пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фермерського господарства «Плай» (51473, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Межиріч, вул. Шевченко, 165, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, оф. 23, код ЄДРПОУ 3839872) 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 78 коп. штрафу, 1 186 (одну тисячу сто вісімдесят шість) грн. 69 коп. пені, 129 (сто двадцять девять) грн. 92 коп. 3 % річних та 624 (шістсот двадцять чотири) грн. 75 коп. інфляційних втрат та 609 (шістсот девять) грн. 88 коп. судового збору.

Видати наказ.

3. В частині позовних вимог про стягнення 725,12 грн. пені відмовити.

4. Відмовити в частині позовних вимог до відповідача 1 - товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп».

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 28.08.2017

Суддя О.О. Христенко