ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.08.2017р. Справа №905/1711/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Марком, м.Кам'янське

до відповідача 1 Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі

Регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман

до відповідача 2 Державного підприємства Донецька залізниця, м.Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 233279,11 грн.

Суддя Г.В. Левшина

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 по дов., ОСОБА_2-по дов.

від відповідача 1: ОСОБА_3-по дов.

від відповідача 2: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Марком, м.Кам'янське, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман, про стягнення заборгованості в сумі 233279,11 грн., у тому числі основний борг в сумі 124471,58 грн., три проценти річних в сумі 9986,59 грн. та інфляція в сумі 98920,94 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 своїх зобовязань з оплати вартості товару, отриманого згідно видаткових накладних за період з 30.04.2014р. по 17.11.2014р.

14.08.2017р. до суду надійшли заперечення відповідача 1 проти позову, згідно яких останній вказує на ті обставини, що він є неналежним відповідачем по справі. При цьому, відповідачем 1 заявлене клопотання про заміну неналежного відповідача по справі належним Державним підприємством Донецька залізниця.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.08.2017р. на підставі статті 24 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі відповідача 2, Державне підприємство Донецька залізниця, м.Донецьк.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Державне підприємство «Донецька залізниця» зареєстроване за адресою: 83000 м.Донецьк, вул.Артема, 68.

Відповідно до п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду, зокрема, якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

За таких обставин, інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці суду.

Проте, в судове засідання 30.08.2017р. відповідач 2 не зявився, відзив на позовну заяву не надав.

Отже, відповідача 2 було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача 1, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно із ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Погоджена дія двох або більше сторін є дво- чи багатостороннім правочином.

Як встановлено, позивачем в період з 30.04.2014р. по 17.11.2014р. було поставлено Державному підприємству «Донецька залізниця» продукцію на суму 124471,58 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні, акти здачі-прийняття товарів та товаротранспортні накладні за даний період, які підписані сторонами без будь-яких зауважень або заперечень.

Факт постачання позивачем товару на вказану суму підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача 2 на накладних та печаткою підприємства.

Таким чином, за висновками суду, з урахуванням вимог ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України внаслідок передачі позивачем товару та прийняття останнього відповідачем 2, між сторонами виникли відповідні зобовязання.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Викладене відображає правову позицію Вищого господарського суду України, яка доведена у оглядовому листі від 29.04.2013р. N01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інформаційному листі від 17.07.2012р. N01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права».

З урахуванням викладеного, за висновками суду, відповідач 2 мав сплатити вартість отриманого від позивача товару в день його прийняття, який зазначений у відповідній накладній.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 124471,58 грн. за отриманий товар за видатковими накладними, всупереч ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач 2 не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України заявлено до стягнення три проценти річних в сумі 9986,59 грн. за період з 17.11.2014р. по 19.07.2017р. та інфляцію в сумі 98920,94 грн. за період з травня 2014 року по червень 2017 року.

Як встановлено, розрахунок сум трьох процентів річних та інфляційних витрат є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

За таких обставин, враховуючи, що позов в частині вимог до відповідача 2 доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач 2 відзиву на позовну заяву не надав, вимоги про стягнення з відповідача 2 на користь позивача заборгованості в сумі 233279,11 грн., у тому числі основний борг в сумі 124471,58 грн., три проценти річних в сумі 9986,59 грн. та інфляція в сумі 98920,94 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю Марком, м.Кам'янське у позові до відповідача 1, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман з огляду на наступне.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (ПАТ "Укрзалізниця", ідентифікаційний код 40075815) як нова юридична особа створено згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Як вбачається із положень наведеного вище Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200, всі підприємства, на базі яких утворюється ПАТ "Укрзалізниця", реорганізовуються шляхом злиття.

Статут Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735, відповідно до якої ПАТ "Укрзалізниця" утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, в тому числі і Державне підприємство "Донецька залізниця", якою було отримано товар позивача.

Згідно зі ст.ст.104, 107 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення. Комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в порядку, передбаченому ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", тобто запису про припинення юридичної особи.

Отже, відповідно до цивільного законодавства при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обов'язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акта, в якому про це має бути чітко зазначено, а правонаступництво вважається здійсненим з моменту виключення юридичної особи - попередника з ЄДРПОУ.

Про необхідність затвердження передавальних актів йдеться й у Постанові Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", яка є чинною.

За таких обставин сама по собі вказівка в Законі та постанові Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 та Статуті, а також у виписці з ЄДРПОУ про те, що ПАТ "Укрзалізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту (в тому числі й ДП "Донецька залізниця"), не може бути належним доказом правонаступництва за відсутності затверджених передавальних актів.

До того ж, Закон України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" не можна застосовувати без врахування зазначених вище положень Цивільного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Окрім того, в даному випадку слід врахувати і те, що за змістом пунктів 4 і 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 проведенню реорганізації (злиття) має передувати проведення інвентаризації майна підприємств, що реорганізуються (зливаються), та складання актів інвентаризації майна, після чого мають складатися та затверджуватися передавальні акти майна та зведені акти майна, що вносяться до статутного капіталу ПАТ "Укрзалізниця".

Разом з тим, у зазначеній вище постанові Кабінету Міністрів України в пункті 5 установлено, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №604.

При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №604 "Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції" передбачено, що проведення інвентаризації та оцінки майна (активи, власний капітан та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, має бути здійснено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, а також завершення проведення антитерористичної операції, після чого мають бути подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

З врахуванням зазначеного вище майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (в тому числі й Державного підприємства "Донецька залізниця"), їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не увійшло до статутного капіталу ПАТ "Укрзалізниця". При цьому в балансі ПАТ "Укрзалізниця" мають тимчасово відображатися тільки активи таких підприємств (зобов'язання не відображаються і до ПАТ "Укрзалізниця" не переходять).

Згідно із ст.1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції триває до дати набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Отже, за відсутності належних доказів правонаступництва Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця", суд прийшов до висновку, що останній не є належним відповідачем 1 по справі №905/1711/17, внаслідок чого позов в частині вимог до відповідача 1 підлягає залишенню без задоволення.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача 2 повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Марком, м.Кам'янське до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман про стягнення заборгованості в сумі 233279,11 грн., у тому числі основний борг в сумі 124471,58 грн., три проценти річних в сумі 9986,59 грн. та інфляція в сумі 98920,94 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Марком, м.Кам'янське до Державного підприємства Донецька залізниця, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 233279,11 грн., у тому числі основний борг в сумі 124471,58 грн., три проценти річних в сумі 9986,59 грн. та інфляція в сумі 98920,94 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Донецька залізниця (83001, м.Донецьк, вул.Артема, буд.68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Марком (51900, Донецька область, м.Камянське, вул.Гайдамацька, буд.2, ) основний борг в сумі 124471,58 грн., три проценти річних в сумі 9986,59 грн. та інфляція в сумі 98920,94 грн., всього заборгованість в сумі 233279,11 грн., судовий збір в сумі 3499,20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 30.08.2017р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина