ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2017 р.Справа № 916/1392/13
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Колоколова С.І., Разюк Г.П.

секретар судового засідання - Земляк А.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від прокуратури - Коновал С.С. - за посвідченням від 13.08.2015 року №035089;

від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області - не з'явився;

від Одеської обласної державної адміністрації - Черевиченко Д.А. - за довіреністю від 23.01.2017 року №01/02-42/288;

від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Южне Одеської області - ОСОБА_3 - особисто, ОСОБА_4 - за договором про надання правової допомоги від 22.08.2017 року;

від Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Іванов І.В. - за довіреністю від 23.08.2017 року №34-9027;

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.07.2017 року (про відмову у задоволенні скарги на дії державного виконавця)

у справі № 916/1392/13

за позовом керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Одеської обласної державної адміністрації

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Южне Одеської області

за участю державного виконавця Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

про зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року керівник Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Одеської обласної державної адміністрації з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Южне Одеської області, в якій просив суд зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3, м. Южне Одеської області знести за власний рахунок самовільно збудовані об'єкти розважально-оздоровчого центру «ІНФОРМАЦІЯ_1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,30 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.10.2013 року у справі №916/1392/13 (суддя Зайцев Ю.О.) позовні вимоги прокурора Комінтернівського району Одеської області в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Одеської обласної державної адміністрації задоволено повністю: зобов'язано Фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,30 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1; також зобов'язано Фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 знести за власний рахунок самовільно збудовані об'єкти оздоровчо-розважального центру "ІНФОРМАЦІЯ_1", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В порядку статті 116 Господарського процесуального кодексу України на виконання вищезазначеного рішення було видано відповідні накази від 01.11.2013 року.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.11.2013 року у справі №916/1392/13 рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2013 року у справі № 916/1392/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2014 року у справі № 916/1392/13 рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2013 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.11.2013 року у справі № 916/1392/13 залишено без змін.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 неодноразово зверталась до суду з клопотанням про надання відстрочки виконання рішення в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.01.2016 року задоволено заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Южне Одеської області про відстрочення виконання рішення суду від 14.10.2013 року у справі №916/1392/13 у порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України і відстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2013 року у справі №916/1392/13 до 31.12.2016 року.

23.06.2017 року Керівник Комінтернівської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області зі скаргою на рішення та дії державного виконавця Лиманського районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іванова І.В., в якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Лиманського районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.02.2017 року про закінчення виконавчого провадження №44484707 з примусового виконання судового наказу, виданого 01.11.2013 року Господарським судом Одеської області у справі № 916/1392/13; зобов'язати посадових осіб Лиманського районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відновити виконавче провадження № 44484707 з примусового виконання судового наказу, виданого 01.11.2013 року Господарським судом Одеської області у справі № 916/1392/13; зобов'язати посадових осіб Лиманського районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вжити відповідних заходів щодо примусового виконання судового наказу, неупередженого, ефективного, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, зокрема, шляхом вирішення в передбаченому законом порядку питання щодо зміни способу і порядку виконання судового наказу, виданого 01.11.2013 року Господарським судом Одеської області у справі № 916/1392/13 в частині зобов'язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Южне Одеської області знести самовільно збудовані об'єкти оздоровчо-розважального центру «ІНФОРМАЦІЯ_1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.07.2017 року у справі № 916/1392/13 (суддя Оборотова О.Ю.) відмовлено у задоволенні скарги Керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області на рішення та дії державного виконавця Лиманського районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Заступник прокурора Одеської області з ухвалою суду не погодився, тому звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.07.2017 року у справі № 916/1392/13 скасувати і прийняти нове рішення, яким скаргу Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області на рішення та дії державного виконавця Лиманського районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іванова І.В., поданої у порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Від державного виконавця Лиманського районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.07.2017 року у справі №916/1392/13 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Южне Одеської області надав відзив на апеляційну скаргу, до якого долучено документи на підтвердження проживання на теперішній час на спірному об'єкті нерухомості громадян, переміщених з тимчасово окупованих територій України. В порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу представник відповідача усно просив долучити дані документи до матеріалів справи. Судова колегія розглянула і задовольнила усне клопотання в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, а також долучила відзив до матеріалів справи.

Представники прокуратури, Лиманського районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Южне Одеської області в судовому засіданні підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово. Представник Одеської обласної державної адміністрації усно висловився про відсутність будь-якої позиції позивача щодо оскарженої ухвали.

Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить копія реєстру вихідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду від 11.08.2017 року. Про причину неявки суд не повідомив, своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін не тягне за собою відкладення розгляду справи на інші строки, тому, враховуючи скорочений 15-денний термін розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, справу розглянуто за наявними матеріалами та поясненнями присутніх представників учасників судового процесу, а повний текст постанови направляється учасникам судового процесу по справі в установленому порядку.

Згідно з частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників присутніх учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а висновок суду першої інстанції, викладений в ухвалі Господарського суду від 21.07.2017 року відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України за мотивами, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку було визначено Законом України "Про виконавче провадження" у відповідній редакції даного закону, тобто виконавче провадження по даній справі підлягало виконанню за нормами чинного на той час законодавства України в цій сфері, оскільки законність дій державного виконавця оцінюється на відповідність нормам Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин, а саме, на дату винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції від 21.04.1999 року, було передбачено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України і згідно з частиною 2 цієї статті здійснюється державними виконавцями. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

У відповідності до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції від 21.04.1999 року, вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

За приписами частини 7 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції від 21.04.1999 року, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця від 22.08.2014 року було відкрито виконавче провадження ВП №44484707 з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 01.11.2013 року у справі №916/1392/13 та надано боржнику 7-миденний термін для самостійного виконання судового рішення.

За приписами частини 5 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Самостійно боржник рішення суду не виконав.

У ході перевірок виконання боржником за власний рахунок наказу господарського суду встановлено, що наказ не виконується, про що державним виконавцем складались відповідні Акти від 01.09.2014 року, від 15.09.2014 року, а також Акти державного виконавця від 30.01.2017 року, від 15.02.2017 року.

Частиною 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, передбачено, що у разі невиконання рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення без поважних причин, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно з частиною 1 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання, що є одним із заходів примусового виконання, встановлений законодавство при виконанні судових рішень.

У зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення, постановою від 12.09.2014 року на боржника було накладено штраф у розмірі 340 грн. 00 коп.

Відповідно до частини 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник судове рішення не виконав, у зв'язку з чим 21.02.2017 року державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області за № 34-1219 було направлено подання (повідомлення) до Начальника Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області про внесення відомостей про вчинення боржником кримінального порушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На думку державного виконавця, без участі боржника виконати вказаний наказ у спосіб, що в ньому був визначений, а саме - зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 знести за власний рахунок самовільно збудовані об'єкти оздоровчо-розважального центру "ІНФОРМАЦІЯ_1", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1- виявилось неможливим, оскільки виконання зазначеного вище наказу потребувало необхідну безпосередню участь відповідача у знесенні об'єкту саме за власний рахунок.

Начальник відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області неодноразово звертався до Господарського суду Одеської області з поданням в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України про зміну способу та порядку виконання рішення з вищенаведених причин.

Ухвалами Господарського суду Одеської області від 21.05.2015 року, 26.01.2016 року у справі №916/1392/13 подання начальника відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України було повернуто без розгляду.

У зв'язку з чим, постановою державного виконавця Комінтернівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2017 року ВП №44484707 на підставі пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», а наказ повернуто суду.

Судова колегія вважає, що дана постанова про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2017 року ВП №44484707 є правомірною та не підлягає скасуванню, а скарга позивача на дії державного виконавця не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець закінчив виконавче провадження у відповідності до пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

У пункті 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 02.06.2016 року, визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 02.06.2016 року, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення, не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За приписами Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В даному випадку, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем було здійснено всі можливі дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», оскільки виконати рішення суду у порядок та спосіб, визначені при задоволенні в повному обсязі позовних вимог в редакції позивача, який визначив предмет позовних вимог самостійно за нормами процесуального законодавства України саме таким чином, неможливо без вчинення саме боржником певних дій, і при відсутності зміни судом такого порядку та способу і прийнятого нового процесуального документу, який повинен бути виконаний в порядку норм Закону України «Про виконавче провадження, заявником не доведено ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції протиправності дій державного виконавця при прийнятті оскарженої постанови, яка відповідає нормам законодавства, тому судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні скарги Керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області на рішення та дії державного виконавця Лиманського районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність винесеної господарським судом ухвали.

Зокрема, посилання заступника прокурора Одеської області на те, що бездіяльність державного виконавця, яка виразилась у тому, що не було використано повторне звернення до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення, судовою колегією відхиляється, оскільки в матеріалах справи містяться копії звернень Начальника відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області за 2015-2016 роки, які неодноразово повертались ухвалами Господарського суду Одеської області без розгляду, у зв'язку з чим заступником прокурора не доведено належними і допустимими доказами у розумінні статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України бездіяльності державного виконавця і того, що останнім не було вжито всіх можливих за нормами Закону України «Про виконавче провадження» дій задля виконання судового наказу.

Судовою колегією розглянуті і відхилені доводи апеляційної скарги про те, що було порушено строки повторного пред'явлення листа до примусового виконання, оскільки, по-перше, в даному випадку на виконанні перебував наказ Господарського суду Одеської області від 01.11.2013 року, а не виконавчий лист, а по друге, з матеріалів справи вбачається, що наказ було пред'явлено в межах встановленого чинним на той час законодавством строку. До того ж, скаржником також не доведено суду порушення інтересів позивача по справі, оскільки він також мав право звернення до суду в порядку норм статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України висновок, викладений в ухвалі Господарського суду Одеської області від 21.07.2017 року у справі № 916/1392/13, відповідає нормам процесуального права України за мотивами, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірного висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статями 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.07.2017 року у справі №916/1392/13 - залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.07.2017 року у справі №916/1392/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Г.П. Разюк
С.І. Колоколов