КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2017 р. Справа№ 911/1059/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Верховця А.А.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Халько В.А.,

та представників:

від апелянта - Гурський М.Р. - дов. б/н від 24.10.2016р.;

від ПАТ «Фідобанк» - Мілімко А.А. - дов. №165 від 07.08.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «В-Н»

на ухвалу господарського суду Київської області від 25.07.2017р.

у справі №911/1059/17 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою ТОВ «В-Н»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.07.2017р. по справі №911/1059/17 задоволено частково заяву ПАТ "Фідобанк" від 12.05.2017р. № 1-4-1-6/850. Визнано грошові вимоги ПАТ "Фідобанк" до ТОВ "В-Н" у сумах: 25811880,00 грн. - окремо, позачергово, як забезпечені заставою; 3200,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 21902344,07 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 5582875,43 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів. В іншій частині заяву відхилено. Задоволено заяву ТОВ "Рампа Логістик" від 16.05.2017 б/№. Визнано грошові вимоги ТОВ "Рампа Логістик" до ТОВ "В-Н" у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 1177400,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Задоволено заяву ТОВ "МС 3000" від 16.05.2017 б/№. Визнано грошові вимоги ТОВ "МС 3000" до ТОВ "В-Н" у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 968310,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "В-Н", до якого включено вимоги: ПАТ "Фідобанк" у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга; 21902344,07 грн. - 4 черга; 5582875,43 грн. - 6 черга; ТОВ "Рампа Логістик" у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга; 1177400,00 грн. - 4 черга; ТОВ "МС 3000" у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга; 968310,00 грн. - 4 черга. Окремо включено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ПАТ "Фідобанк" у сумі 25811880,00 грн., які забезпечені заставою майна ТОВ "В-Н" і підлягають задоволенню позачергово. Призначено підсумкове засідання суду на 05.09.2017р.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ "В-Н" подало апеляційну скаргу в якій просить ухвалу господарського суду Київської області від 25.07.2017р. скасувати в частині часткового задоволення заяви ПАТ «Фідобанк» від 12.05.2017р. № 1-4-1-6/850 про визнання грошових вимог ПАТ «Фідобанк» до ТОВ «В-Н» у сумах: 25811880,00 грн. - окремо, позачергово, як забезпечені заставою; 3200,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 21902344,07 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 5582875,43 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів; в частині включення до затвердженого реєстру вимог кредиторів ТОВ «В-Н» вимог ПАТ «Фідобанк» у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга; 21902344,07 грн. - 4 черга; 5582875,43 грн. - 6 черга; в частині окремого включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог ПАТ «Фідобанк» у сумі 25811880,00 гри., як забезпечені заставою майна ТОВ «В-Н» і підлягають задоволенню позачергово та винести нове рішення, яким включити грошові вимоги ПАТ «Фідобанк» до реєстру вимог кредиторів у банкрутстві ТОВ «В-Н» у наступній черговості: 52 062 263,06 грн. - вимоги, що забезпечуються заставою; 3 200,00 грн. - вимоги першої черги задоволення; 1 415 699,99 грн. - вимоги четвертої черги задоволення. В решті вимог ПАТ «Фідобанк» скаржник просить відмовити, а в іншій частині ухвалу господарського суду Київської області від 25.07.2017р. по справі №911/1059/17 залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2017р. апеляційну скаргу ТОВ "В-Н" було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 28.08.2017р.

28.08.2017р. колегією суддів у судовому засіданні було оголошено перерву до 29.08.2017р. на підставі ст.ст. 77 та 99 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги апелянта та залишити ухвалу місцевого суду від 25.07.2017р. без змін.

Розпорядник майна Струць М.П. у своїх поясненнях на апеляційну скаргу №02-01-911/1059/17-14-08 повністю підтримав апеляційну скаргу ТОВ "В-Н".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників апелянта і ПАТ «Фідобанк», дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

ТОВ «В-Н» звернулося до місцевого суду із заявою про банкрутство за загальною процедурою банкрутства, передбаченою Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі також "Закон про банкрутство"), яка була прийнята до розгляду ухвалою місцевого суду від 12.04.2017р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.04.2017р. було порушено провадження у справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Струця М.П., призначено попереднє засідання суду на 13.06.2017р., вирішено інші процедурні питання у справі.

25.04.2017р. господарським судом Київської області було здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення № 42416 про порушення справи про банкрутство ТОВ "В-Н".

13.05.2017р. та 24.05.2017 до місцевого суду були надіслані заяви про визнання кредиторських вимог: від ПАТ "Фідобанк" у сумі 53477963,05 грн., від ТОВ "Рампа Логістик" у сумі 1177400,00 грн. та від ТОВ "МС 3000" у сумі 968310,00 грн.

Ухвалами суду першої інстанції від 19.05.2017р. та від 25.05.2017р. вказані вище заяви прийнято до розгляду в попередньому засіданні суду на 13.06.2017р.

Ухвалою місцевого суду від 22.05.2017р. було відмовлено у прийнятті до розгляду клопотання ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про припинення провадження у справі про банкрутство.

20.06.2017р. до місцевого суду була надіслана заява ПАТ "Фідобанк" про уточнення прохальної частини кредиторської заяви.

Розглядаючи кредиторську заяву ПАТ "Фідобанк", місцевим судом було встановлено наступне.

У кредиторській заяві заявник просив суд першої інстанції визнати грошові вимоги до Боржника у сумі 53477963,05 грн., та включити їх до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 25811880,00 грн. - як забезпечені заставою; 21976566,36 грн. - 4 черга; 5689516,69 грн. - 6 черга, а також судовий збір 3200,00 грн. - 1 черга.

Згідно заяви Банк уточнив прохальну частину кредиторської заяви і просив місцевий суд визнати вимоги до Боржника у сумі 53477963,05 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

21.01.2014р. між ПАТ "Фідобанк" і ТОВ "В-Н" було укладено договір іпотеки нежилого будинку (офісно-складського комплексу), посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевельовою В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 46, з урахуванням подальших змін і доповнень (далі - Договір іпотеки).

За змістом названого Договору іпотеки, іпотекою забезпечувалося виконання зобов'язань чотирьох позичальників за чотирма кредитними договорами: Кредитним договором № 1285Ю, укладеним 21.01.2014р. між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Всесвіт-Д"; Кредитним договором № 1284Ю, укладеним 21.01.2014р. між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Готама Ко"; Кредитним договором № 1286Ю, укладеним 21.01.2014р. між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Інтайм Ко"; Кредитним договором № 1287Ю, укладеним 21.01.2014р. між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Аризона Фудз".

Згідно п. 1.1. Договору іпотеки, Боржник передав в іпотеку нежилий будинок (офісно-складський комплекс) загальною площею 4131 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, буд. 1А та належить іпотекодавцю на підставі рішення господарського суду м. Києва від 24.01.2008р. у справі № 25/620. Право власності на даний об'єкт нерухомості зареєстроване в державному реєстрі прав на нерухоме майно. Реєстраційне посвідчення № 029281 від 22.02.2008р., видане Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (записано в реєстрову книгу № 44n-14 за реєстровим № 3836-П). Запис № 462822 від 18.02.2013р., згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер № 1666608 від 27.03.2013р. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0.

Відповідно до п. 1 Договору про внесення змін № 4 до Договору іпотеки, узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки на момент укладення договору становить 25811880,00 грн.

За умовами Кредитного договору № 1285Ю від 21.01.2014р. (з урахуванням додаткових договорів), Банк відкрив ПП "Всесвіт-Д" кредитну лінію з лімітом 1971251,92 грн. строком до 01.11.2016р. з процентними ставками 1 - 35%, 2 - 37%.

За умовами Кредитного договору № 1284Ю від 21.01.2014р. (з урахуванням додаткових договорів), Банк відкрив первісному боржнику ПП "Всесвіт Фудз", якого за договором переведення боргу від 09.07.2014р. було замінено на нового боржника ПП "Готама Ко", кредитну лінію з лімітом 26993310,45 грн. строком до 01.12.2016р. з процентними ставками 1 - 35%, 2 - 37%.

За умовами Кредитного договору № 1286Ю від 21.01.2014р. (з урахуванням додаткових договорів), Банк відкрив ПП "Інтайм Ко" кредитну лінію з лімітом 3996931,51 грн. строком до 01.12.2016р. з процентними ставками 1 - 35%, 2 - 37%.

За умовами Кредитного договору № 1287Ю від 21.01.2014р. (з урахуванням додаткових договорів), Банк відкрив ПП "Аризона Фудз" кредитну лінію з лімітом 5022240,18 грн. строком до 01.07.2016р. з процентними ставками 1 - 35%, 2 - 37%.

Крім цього з матеріалів справи вбачається, що 21.01.2014р. між Банком та ТОВ "В-Н" було укладено договір поруки № 12, згідно якого та з урахуванням додаткових угод Боржник поручився відповідати перед ПАТ "Фідобанк" за невиконання боргових зобов'язань позичальників за кредитними договорами: № 1285Ю від 21.01.2014р. між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Всесвіт-Д"; № 1284Ю від 21.01.2014р. між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Готама Ко"; № 1286Ю від 21.01.2014р. між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Інтайм Ко" та № 1287Ю від 21.01.2014р. між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Аризона Фудз".

Як зазначав Заявник, строк виконання зобов'язань за кредитними договорами №№ 1284Ю, 1285Ю, 1286Ю та 1287Ю є таким, що настав, однак зобов'язання позичальників не були виконані.

Заявником було заявлено заборгованість за кредитними договорами станом на 27.04.2017р. в наступному складі та обсязі:

- заборгованість ПП "Всесвіт-Д" за кредитним договором № 1285Ю в сумі 3103755,30 грн., з яких: 2689055,83 грн. заборгованість за кредитом і відсотками; 320490,93 грн. пені за прострочення сплати кредиту; 94208,54 грн. пені за прострочення сплати відсотків;

- заборгованість ПП "Готама Ко" за кредитним договором № 1284Ю в сумі 41190957,33 грн., з яких: 36853066,19 грн. заборгованість за кредитом і відсотками; 3054459,60 грн. пені за прострочення сплати кредиту; 1283431,54 грн. пені за прострочення сплати відсотків;

- заборгованість ПП "Інтайм Ко" за кредитним договором № 1286Ю в сумі 6095173,45 грн., з яких: 5455177,22 грн. заборгованість за кредитом і відсотками; 450471,18 грн. пені за прострочення сплати кредиту; 189525,05 грн. пені за прострочення сплати відсотків;

- заборгованість ПП "Аризона Фудз" за кредитним договором № 1287Ю в сумі 1672376,98 грн., з яких: 1375447,13 грн. заборгованість за кредитом і відсотками; 247844,57 грн. пені за прострочення сплати кредиту; 49085,28 грн. пені за прострочення сплати відсотків.

Як вбачається з уточненого повідомлення розпорядника майна Боржника та заперечень Боржника щодо заявлених Заявником вимог за кредитними договорами № 1284Ю, 1285Ю, 1286Ю та 1287Ю, Боржником не було визнано вимоги Заявника за кредитними договорами № 1285Ю та 1287Ю.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 4.1.7. Постанови Пленуму ВГСУ № 1 від 24.11.2014р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" встановлено, що частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачено, зокрема, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Умова договору про дію поруки до повного виконання забезпеченого зобов'язання не може розглядатися як установлення строку дії поруки. У цьому випадку відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення, так і вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору).

Якщо основним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі. При цьому сама лише умова договору поруки про дію поруки до повного виконання позичальником та/або поручителем своїх зобов'язань за договором не може розглядатися судом як установлення строку дії поруки; термін має визначатися календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (наприклад, після закінчення певного строку, починаючи від дати виконання зобов'язання за кредитним договором).

Згідно Додаткової угоди до Кредитного договору № 1285Ю, кінцевий строк погашення боргу був встановлений 01.11.2016р., отже передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України 6-місячний строк сплинув 01.05.2017р.; згідно Додаткової угоди до Кредитного договору № 1287Ю, кінцевий строк погашення боргу був встановлений 01.07.2016р., отже передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України 6-місячний строк сплинув 01.01.2017р.

Таким чином, оскільки Заявник не звертався до Боржника як поручителя з відповідними вимогами про сплату заборгованості за кредитними договорами № 1285Ю та № 1287Ю, а кредиторська заява Заявника була подана 12.05.2017р., з позиції Боржника, вимоги за вказаними кредитними договорами на суму 3103755,30 грн. і 1672376,98 грн. відповідно, є такими, що подані поза межами передбаченого законом строку і стосуються правовідносин поруки, які на момент звернення Заявника до суду, припинились в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Згідно пункту 4.1.7. Постанови Пленуму ВГСУ № 1 від 24.11.2014р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів", у застосуванні статті 559 ЦК України слід враховувати, що ця норма не поширюється на правовідносини майнової поруки (застави), яка є окремим видом забезпечення виконання зобов'язання. Застава регулюється нормами параграфа 6 (статті 572 - 593) глави 49 ЦК України та Законами України "Про іпотеку" і "Про заставу".

Підстави припинення майнової поруки безпосередньо врегульовано окремими нормами цивільного законодавства, а тому суд не може вдаватися до аналогії закону і застосовувати норми, які регулюють підстави припинення інших видів забезпечення виконання зобов'язання, - незалежно від ступеню їх подібності.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 9.1. Договору іпотеки, цей договір підлягає нотаріальному посвідченню, набирає чинності з моменту такого посвідчення та діє до повного виконання зобов'язань за основним (-ми) договором (-и), що обумовлюють основне зобов'язання.

Таким чином суд першої інстанції правильно вказав, що оскільки згідно Договору іпотеки нежилого будинку (офісно-складського комплексу) від 21.01.2014р. за реєстровим № 46, укладеного між ПАТ "Фідобанк" і ТОВ "В-Н", вимоги Банку за кредитними договорами № 1285Ю та № 1287Ю є забезпеченими іпотекою майна Боржника, Договір іпотеки є чинним, позиція Боржника та розпорядника майна Боржника щодо відхилення кредиторських вимог Заявника за вказаними договорами на загальну суму 4776132,28 грн. у зв'язку з припиненням поруки, є необґрунтованою.

Місцевим судом правильно враховано, що відповідно до письмових пояснень розпорядника майна Боржника від 25.07.2017р. № 02-01-911/1059/17-25-07-17-1, вказані вимоги Банку за кредитними договорами № 1285Ю та № 1287Ю станом на 25.07.2017р. є визнаними як забезпечені на підставі Договору іпотеки від 21.01.2014р. за реєстровим № 46.

Як вбачається з письмових заперечень Боржника проти вимог Банку, Боржник заперечував проти визнання 41190957,33 грн. заборгованості, що виникла на підставі Кредитного договору № 1284Ю, з посиланням на ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Так, згідно додаткової угоди № 6 до Кредитного договору № 1284Ю, кінцевий строк погашення боргу становив 01.12.2016р.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом (ч. 4 ст. 559 ЦК України).

Враховуючи положення Кредитного договору № 1284Ю (в ред. Додаткової угоди № 6), зазначений 6-місячний строк спливав 01.06.2017р..

Відповідно до наданої Боржником копії претензії (листа-вимоги) ПАТ "Фідобанк" від 31.10.2016р. № 2-0-0-1/1407-ЛК, адресованої ПП "Готама Ко" про дострокове погашення заборгованості, Банк вимагав від позичальника дострокове виконання порушеного зобов'язання за Кредитним договором № 1284Ю у 30-денний термін із дня надіслання Банком вимоги.

Отже позичальник на підставі вказаної вимоги мав сплатити суму боргу до 30.11.2016р., в зв'язку з чим визначений ч. 4 ст. 559 ЦК України 6-місячний строк спливав 30.05.2017р. і відповідно не був пропущений Банком.

Тому судом першої інстанції було законно визнано обгрунтованими вимоги ПАТ "Фідобанк" до Боржника ТОВ "В-Н", які виникли на підставі кредитних договорів: № 1285Ю від 21.01.2014 між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Всесвіт-Д"; № 1284Ю від 21.01.2014 між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Готама Ко"; № 1286Ю від 21.01.2014 між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Інтайм Ко" та № 1287Ю від 21.01.2014 між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Аризона Фудз".

Банком було здійснено нарахування відсотків за користування кредитними коштами і пені до 27.04.2017р., тоді як ухвалою місцевого суду від 25.04.2017р. було порушено провадження у даній справі про банкрутство і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, отже правильно здійснювати нарахування конкурсних вимог щодо відсотків і пені до 24.04.2017р. включно, на що було правильно вказано місцевим судом.

Апеляційною інстанцією були перевірені розрахунки заявника і встановлено наступне:

За Кредитним договором № 1284Ю від 21.01.2014р. Банком було заявлено 41190957,33 грн., з яких: 26993310,45 грн. заборгованості за кредитом, 9859755,74 грн. заборгованості за відсотками; 3054459,60 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту і 1283431,54 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Тому місцевим судом заявлені вимоги обґрунтовано були визнані частково, зокрема: 26993310,45 грн. заборгованості за кредитом; 9805029,57 грн. заборгованості за відсотками; 2992337,66 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту і 1260803,56 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

За Кредитним договором № 1285Ю від 21.01.2014р. Банком було заявлено 3103755,30 грн., з яких: 1971251,92 грн. заборгованості за кредитом, 717803,91 грн. заборгованості за відсотками; 320490,93 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту і 94208,54 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Тому місцевим судом заявлені вимоги обґрунтовано були визнані частково, зокрема: 1971251,92 грн. заборгованості за кредитом; 713807,40 грн. заборгованості за відсотками; 315954,73 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту і 92561,21 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

За Кредитним договором № 1286Ю від 21.01.2014р. Банком було заявлено 6095173,45 грн., з яких: 3996931,51 грн. заборгованості за кредитом, 1458245,71 грн. заборгованості за відсотками; 450471,18 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту і 189525,05 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Тому місцевим судом заявлені вимоги обґрунтовано були визнані частково, зокрема: 3996931,51 грн. заборгованості за кредитом; 1450142,35 грн. заборгованості за відсотками; 441272,67 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту і 186178,41 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

За Кредитним договором № 1287Ю від 21.01.2014 Банком було заявлено 1672376,98 грн., з яких: 1022240,18 грн. заборгованості за кредитом, 353206,95 грн. заборгованості за відсотками; 247844,57 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту і 49085,28 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Тому місцевим судом заявлені вимоги обґрунтовано були визнані частково, зокрема: 1022240,18 грн. заборгованості за кредитом; 351246,49 грн. заборгованості за відсотками; 245492,51 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту і 48274,68 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Отже за Кредитними договорами від 21.01.2014р. №№ 1284Ю, 1285Ю, 1286Ю та 1287Ю місцевим судом законно були визнані вимоги Заявника до Боржника у сумах: 33983734,06 грн. заборгованості за кредитом, 12320225,81 грн. заборгованості за відсотками; 3995057,57 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту і 1587817,86 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Як вбачається з позицій: ПАТ "Фідобанк" у заяві про уточнення прохальної частини кредиторської заяви, Боржника згідно заперечень від 19.06.2017р. проти кредиторської заяви Банку та розпорядника майна Боржника згідно письмових пояснень від 16.06.2017р. № 02-01-911/1059/17-16-06-17-1 та від 25.07.2017р. № 02-01-911/1059/17-25-07-17-1, учасники у справі відносять всі заявлені Заявником вимоги, що обґрунтовані Кредитними договорами від 21.01.2014р. №№ 1284Ю, 1285Ю, 1286Ю та 1287Ю, до забезпечених вимог, на підставі Договору іпотеки нежилого будинку (офісно-складського комплексу) від 21.01.2014 за реєстровим номером 46.

21.01.2014р. між ПАТ "Фідобанк" (іпотекодержатель) та ТОВ "В-Н" (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки за реєстровим номером № 46 (з урахуванням подальших змін), відповідно до умов якого ТОВ "В-Н" в забезпечення виконання зобов'язань ПП "Всесвіт-Д", ПП "Готама Ко", ПП "Інтайм Ко" та ПП "Аризона Фудз" за кредитними договорами від 21.01.2014р. №№ 1284Ю, 1285Ю, 1286Ю та 1287Ю надав іпотекодержателю в іпотеку майно, а саме: нежилий будинок (офісно-складський комплекс) загальною площею 4131 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 1а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0.

Згідно п. 1.2. Договору іпотеки (в ред. Договору про внесення змін № 4 від 08.02.2016), узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки на момент укладення Договору становить 25811880,00 грн. (без ПДВ).

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Виходячи з вимог ст. 23, 24, 25 Закону про банкрутство, обов'язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу наданих кредитором письмових доказів, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також, обов'язок встановлення розміру та моменту виникнення грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя в процедурах банкрутства.

Правовідносини між ТОВ "В-Н" та ПАТ "Фідобанк", що реалізуються в провадженні у справі про банкрутство, врегульовані нормами цивільного законодавства, а саме: ЦК України, Законами України "Про заставу" та "Про іпотеку".

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою.

Згідно з ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини першої статті 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Виходячи із вимог ст. 575 ЦК України, іпотека є окремим видом застави, а саме, заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Заставодавцем, відповідно до частини першої ст. 583 ЦК України, може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Згідно статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким, іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; - майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Статтею 589 ЦК України та статтею 19 Закону України "Про заставу" передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

ТОВ "В-Н" в даному випадку не є позичальником за кредитними договорами, та не є особою, яка отримувала кредитні кошти.

Проте, норми Закону про банкрутство не обмежують право Банку звернутися з грошовими вимогами до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг.

Однак, згідно з вимогами частини першої статті 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Отже, відповідальність майнового поручителя, як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується переданим у іпотеку майном (його вартістю, визначеною в договорі іпотеки).

У визначенні господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки).

В постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 03.06.2014р. у справі № 5005/6641/2012 зазначено, що частиною 1 статті 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відтак, у разі невиконання основним боржником зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою) майна майнового поручителя, заставодержатель (іпотекодержатель), як кредитор, вправі вимагати виконання основного зобов'язання як від основного боржника, так і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя у справі про банкрутство, останній відповідає в межах взятих на себе зобов'язань перед заставодержателем (іпотекодержателем) згідно умов договору застави (іпотеки) з відповідним відображенням вимог кредитора-заставодержателя у реєстрі вимог кредиторів та з дотриманням процедури реалізації заставного майна в ході провадження у справі про банкрутство.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Банк на підставі Договору іпотеки від 21.01.2014р. за реєстровим номером 46 вправі вимагати від майнового поручителя (ТОВ "В-Н") виконання зобов'язань за кредитними договорами від 21.01.2014р. №№ 1284Ю, 1285Ю, 1286Ю та 1287Ю в межах вартості переданого в іпотеку банку майна і визнав грошові вимоги ПАТ "Фідобанк" до ТОВ "В-Н" в сумі 25811880,00 грн., як такі, що забезпечені майном Боржника.

Оскільки вимоги ПАТ "Фідобанк" до ТОВ "В-Н", що виникли на підставі кредитних договорів від 21.01.2014р. №№ 1284Ю, 1285Ю, 1286Ю та 1287Ю, окрім Договору іпотеки від 21.01.2014р., ґрунтуються також на Договорі поруки № 12 від 21.01.2014р., тому в незабезпеченій частині вимоги Заявника обгрунтовано визнанні місцевим судом та включенні до реєстру вимог кредиторів Боржника згідно встановленої ст. 45 Закону про банкрутство черговості.

Таким чином вимоги ПАТ "Фідобанк" до ТОВ "В-Н", що виникли на підставі кредитних договорів від 21.01.2014р. №№ 1284Ю, 1285Ю, 1286Ю та 1287Ю, були обґрунтовано визнані місцевим судом наступним чином: 25811880,00 грн. - окремо, позачергово, як забезпечені заставою; 20492079,87 грн. - 4 черга; 5582875,43 грн. - 6 черга.

Заявником також було заявлено вимоги до Боржника у сумі 1415699,99 грн., які виникли на підставі Договору про надання овердрафту № 172016Ю від 25.02.2016р., укладеного між ПАТ "Фідобанк" і ПП "Готама Ко", поручителем за яким є ТОВ "В-Н" на підставі Договору поруки № 172016Ю/П2 від 25.02.2016р.

Вказана сума 1415699,99 грн. складається з 992032,51 грн. заборгованості за кредитом і 423667,48 грн. заборгованості за відсотками, яка Боржником і розпорядником майна Боржника була визнана в повному обсязі.

Перевіривши розрахунок відсотків, місцевий суд дійшов правильного висновку про визнання вимог Заявника, що ґрунтуються на Договорі про надання овердрафту № 172016Ю від 25.02.2016р., частково, у сумі 1410264,20 грн., з яких: 992032,51 грн. заборгованості за кредитом і 418231,69 грн. заборгованості за відсотками, та які підлягають віднесенню до 4 черги задоволення вимог кредиторів.

Судовий збір, сплачений Заявником за подачу кредиторської заяви, у сумі 3200,00 грн. обгрунтовано включений до 1 черги задоволення вимог кредиторів.

Господарський суд Київської області законно і обгрунтовано вимоги ПАТ "Фідобанк" визнав частково та включив їх до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 25811880,00 грн. - окремо, позачергово, як забезпечені; 3200,00 грн. - 1 черга; 21902344,07 грн. - 4 черга; 5582875,43 грн. - 6 черга.

В іншій частині ухвала господарського суду Київської області від 25.07.2017р. не оскаржувалась.

Дане провадження у справі № 911/1059/17 перебуває на стадії попереднього засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги; неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов'язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди, як це передбачено абз. 6, 7 ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство.

Як вбачається з реєстру вимог кредиторів станом на 25.07.2017р., до реєстру були включені вимоги: ПАТ "Фідобанк" у сумах: 52062263,06 грн. - окремо, позачергово, як забезпечені; 3200,00 грн. - 1 черга; 1415699,99 грн. - 4 черга; ТОВ "Рампа Логістик" у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга; 1177400,00 грн. - 4 черга; ТОВ "МС 3000" у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга; 968310,00 грн. - 4 черга.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано затвердив реєстр вимог кредиторів Боржника - ТОВ "В-Н" до якого включив вимоги: ПАТ "Фідобанк" у сумах: 25811880,00 грн. - окремо, позачергово, як забезпечені; 3200,00 грн. - 1 черга; 21902344,07 грн. - 4 черга; 5582875,43 грн. - 6 черга; ТОВ "Рампа Логістик" у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга; 1177400,00 грн. - 4 черга; ТОВ "МС 3000" у сумах: 3200,00 грн. - 1 черга; 968310,00 грн. - 4 черга.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ «В-Н», зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, ст. ст. 23, 25, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «В-Н» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 25.07.2017р. по справі №911/1059/17 - без змін.

Справу №911/1059/17 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді А.А. Верховець

О.М. Остапенко