УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.09.2017Справа № 910/14786/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" М.А. Славкіна

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСХІМ"

про стягнення 691 302,08 дол. США та 21 717 353,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" М.А. Славкіної звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 1879 від 22.06.2017 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСХІМ" 691 302,08 дол. США та 21 717 353,72 грн. заборгованості по Кредитному договору № 156/1/13-KLMV від 31.05.2013.

Вищенаведена позовна заява (вх. № 14786/17 від 01.09.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600,00 грн. (Закон України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 № 1801-VIII, який набрав чинності 01.01.2017).

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240000,00 грн.).

Враховуючи наведене, при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 1879 від 22.06.2017 (ціна позову: 691 302,08 дол. США та 21 717 353,72 грн.), позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 240000,00 грн.

Однак, позивачем не додано до позовної заяви № 1879 від 22.06.2017 доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Водночас, безпосередньо у тексті та у прохальній частині позовної заяви позивачем викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви AT "ЗЛАТОБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT "ЗЛАТОБАНК" Славкіної Марини Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСХІМ" про стягнення коштів за Кредитним договором №156/1/13-KLMV від 31.05.2013 до прийняття рішення по суті справи (далі - клопотання про відстрочення сплати судового збору).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, обов'язок по доведенню наявності обставин для відстрочення сплати судового збору покладається на заявника.

Клопотання Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" (заявник) про відстрочення сплати судового збору обґрунтовано тим, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 № 310 було відкликано банківську ліцензію та згідно ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015 № 99 про початок процедури ліквідації та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК"; рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ "ЗЛАТОБАНК" на 2 роки по 13.05.2018 включно та продовжено повноваження ліквідатора АТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського В.І.; рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК", призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "ЗЛАТОБАНК" Славкіну М.А. з 18.05.2017.

Вказані обставини, як стверджує заявник у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, свідчать про неплатоспроможність банку та про його важке фінансове становище, з огляду на що заявник просить суд відстрочити АТ "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" сплату судового збору за подання позову до "УКРТРАНСХІМ" про стягнення заборгованості до вирішення справи по суті.

Втім, будь-яких доказів на підтвердження тяжкого фінансового стану та неможливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі заявником у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не вказано та в якості додатків до позовної заяви не додано (зокрема, банківських виписок про залишок грошових коштів на рахунку позивача, тощо).

Крім того, суд зазначає, що положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, позивач матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду № 910/12806/15 від 02.12.2015, № 911/1372/15 від 25.12.2015.

Однак, заявником у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не вказано та не долучено до позовної заяви жодних доказів на підтвердження можливості заявника у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

Додатково суд зазначає, що здійснюючи свої конституціні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватисья принципів здійсненя правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Враховуючи даний принцип, а також положення статі 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення сплати від судового збору.

З урахуванням всіх наведених обставин, суд відмовляє Публічному акціонерному товариству "ЗЛАТОБАНК" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Оскільки докази виконання позивачем вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України фактично відсутні, то позовна заява № 1879 від 22.06.2017 підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано правову позицію, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до господарського суду з відповідною позовною заявою слід звернути увагу на приписи п. 4 ч. 1 ст. 55 ГПК України, згідно яких у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега