ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

28 серпня 2017 р. Справа № 902/590/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари-Транс-Сервіс»

(вул. Металургів, буд. 22, м. Бровари, Київська область, 07400)

до Приватного підприємства «Вінкластер» (вул. Соборна, 38, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 57836,2 грн.

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.

представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бровари-Транс-Сервіс» звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Вінкластер» заборгованості в сумі 57 836,20грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором перевезення вантажу № 25/01 від 25.01.2017 року в частині проведення розрахунків за надані послуги.

Ухвалою суду від 16.06.2017 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/590/17 з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 11.07.2017 року та зобов'язано сторін надати докази необхідні для вирішення спору.

Ухвалою суду від 11.07.2017 року, за клопотанням представника позивача, продовжено строк вирішення спору на 15 днів, розгляд справи відкладено на 28.08.2017 року.

На визначену судом дату представник позивача не зявився. Натомість, 28.08.2017 року на електронну адресу Господарського суду Вінницької області надійшло клопотання б/н. від 27.08.2017 року представника позивача ОСОБА_1 про перенесення судового засідання після 30.08.2011 року в звязку з неможливістю прибуття в засідання 28.08.2017 року.

Суд не приймає дане клопотання до розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.5.17. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.02.2013р. N 28, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Клопотання не містить електронного цифрового підпису, оригіналу відповідного клопотання у паперовій формі до суду не надходило.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, пояснень щодо обставин викладених в позові та визначених судом документів не надав, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив. Ухвали суду направлені на адресу відповідача повернуті відділенням поштового звязку з написом наступного змісту: «За закінченням встановленого строку зберігання».

При цьому суд зважає на положення ст. 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали Господарського суду Вінницької області про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи надсилалась на юридичну адресу відповідача (вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Також відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь в судовому засіданні, пояснень на позовну заяву та будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, відповідачем суду не надано, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Водночас, судом враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи встановлені ст. 69 ГПК України строки вирішення спору, справа розглядається за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25 січня 2017 року між Приватним підприємством «Вінкластер» (відповідач, за договором Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бровари-Транс-Сервіс» (позивач, за договором Перевізник) укладено договір перевезення вантажу № 25/01 (надалі Договір).

Згідно п.1.1 Договору Замовник доручає перевезення вантажу, а Перевізник зобовязується доставити надані Замовником вантажі до пункту призначення в обумовлений Сторонами строк та видати їх уповноваженій на одержання вантажу особі- вантажоодержувачу, а Замовник зобовязується вчасно оплатити послуги перевезення.

Перевезення виконуються відповідно до умов Конвенції 1956р. про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДГІВ), Митної конвенції 1975р. про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (конвенція МДП), Європейської угоди 1957р. про міжнародне перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ), а також іншими нормативними документами і актами, що регламентують здійснення автомобільних перевезень вантажів. На кожне перевезення оформляється заявка, яка складається в письмовій формі, підписується уповноваженою особою Замовника і передається Перевізнику за допомогою факсимільного звязку, електронним переказом (за допомогою мережі «Інтернет») та є невідємною частиною Договору. (п. 2.1. Договору)

В заявці мають міститися наступні дані: маршрут руху; найменування вантажу; вага, вид пакування, кількість місць вантажу; властивості вантажу, що вимагають особливих умов або запобіжних заходів збереження вантажу під час перевезення, фрахтова ставка, умови оплати, адреси місць завантаження і розвантаження вантажу з указівкою контактних осіб і їхніх телефонів, дати і часу завантаження, розвантаження (терміни доставки) вантажу, особливі умови. (п. 2.2. Договору)

Розділом 3 Договору визначено права та обовязки Сторін.

Так, за змістом п.п. 3.1.5., 3.1.10., 3.1.11., 3.1.15., 3.1.16. Перевізник зобовязаний: здійснювати перевезення вантажів по заявках Замовника, з дотриманням термінів доставки та цілісності вантажу; передати перевезений вантаж з супровідними документами уповноваженій на одержання вантажу особі; не пізніше ніж за 15 (п'ятнадцять) календарних днів з моменту розвантаження вантажу передати Замовнику оригінали СМR накладної, рахунку-фактури та акту про надання зазначених послуг з перевезення вантажу що підтверджують виконання послуг у рамках даного Договору; робити доставку вантажів згідно нормативних термінів по найкоротшому і вигідному маршруті, відкритому для міжміського автомобільного транспорту; Перевізник не має права передавати свої повноваження по перевезенню вантажів третім особам без письмового погодження з Замовником.

Відповідно до п.п. 3.3.1., 3.3.3., 3.3.7., 3.3.8. Договору Замовник зобовязаний: своєчасно передавати Перевізнику Заявку на організацію автомобільних перевезень Вантажів або на надання інших послуг, вказаних в цьому Договору; надавати для перевезення обсяг вантажу, обумовлений в узгодженій заявці; надати для здійснення перевезень всі необхідні документи, оформлені згідно вимог чинного законодавства. Забезпечити своєчасне та повне оформлення СМR накладних та інших документів, необхідних для безперешкодної доставки і передачі вантажу вантажоодержувачу; здійснювати оплату послуг Перевізника на умовах, передбачених цим Договором.

Розрахунки за надання послуг між перевізником і Замовником проводяться в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок Перевізника на підставі виставлених рахунків. (п. 4.1. Договору)

Ціни за послуги Перевізника встановлюються в національній валюті України гривні. (п. 4.2. Договору)

Замовник здійснює оплату за виконані перевезення протягом 10 (десяти) банківських днів, якщо інше не вказано в Заявці, з моменту отримання пакету документів (СМR накладної з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем або іншого документа, що відображає шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, рахунок-фактура, податкова накладна та акта виконаних робіт) та підписання сторонами акта виконаних робіт. (п. 4.3. Договору)

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. (п. 8.1. Договору)

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 8.1. цього Договору, та закінчується 31 грудня 2017 року. Договір вважається продовженим на 1 (один) рік, на тих же умовах, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про протилежне. (п. 8.2. Договору)

Як встановлено судом, 25.01.2017 року, в рамках Договору, оформлено заявку № 1 на перевезення вантажів автомобільним транспортом по маршруту Lager Reble Werkzeumaschinen HAUFFSTR, 3F, VAIHINGEN, GERMANY - Україна, 49052, м. Дніпро, вул. Щепкіна, 53. Вартість послуг за даною заявкою склала 2000 Євро. При цьому, сторони погодили передоплату після підписання даної заяви в розмірі 10 000 грн., решта суми до вивантаження автомобіля в національній валюті по курсу НБУ, при заїзді автомобіля на пункт митної очистки (митниця).

25.01.2017 року позивачем виставлено рахунок № 10 на оплату послуг з автоперевезення на суму 57 836,20 грн..

Відповідно до міжнародної транспортної накладної СМR № 581160 позивачем надані обумовлені в заявці № 1 від 25.01.2017 року послуги з автоперевезення.

20.02.2017 року позивачем складено акт надання послуг № 37 вартість яких склала 57 836,20 грн..

Проте, матеріали справи свідчать про невиконання відповідачем зобовязань за Договором в частині підписання акту наданих послуг та проведення розрахунків.

22.03.2017 року позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 21/03-17 від 21.03.2017 року з вимогою негайно сплатити заборгованість, що складає 57 836,20 грн..

Окрім того, в матеріалах справи міститься опис вкладення від 22.03.2017 року згідно з яким на адресу відповідача позивачем направлено рахунок на оплату, договір, СМR № 581160, СМR, акт надання послуг, заявку.

Однак, станом на день розгляду справи, доказів виконання зазначеної претензії та зобовязань за Договором, відповідачем не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про належне виконання позивачем свого зобов'язання щодо надання послуг з перевезення та направлення відповідачу усіх необхідних документів, порушення відповідачем обов'язку по оплаті наданих позивачем послуг на суму 57 836,20 грн.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1, 6 ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частин 1, 2 статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та віддати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної) відповідно до вимог законодавства.

Статтею 908 Цивільного кодексу України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно - правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в розмірі 57 836,20 грн. правомірною та обґрунтованою з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду доказів в спростування позовних вимог.

Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову з розподілом судових витрат за правилами ст. 49 ПК України.

Керуючись ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ВІНКЛАСТЕР» (вул. Соборна, буд. 38, м. Вінниця, 21050, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС» (вул. Металургів, буд. 22, м. Бровари, Київська область, 07400, ) 57 836 (пятдесят сім тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 20 коп. боргу та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом.

Повне рішення складено 29 серпня 2017 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Металургів, буд. 22, м. Бровари, Київська область, 07400)

3 - відповідачу (вул. Соборна, 38, м. Вінниця, 21050)