ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2017 р.Справа № 916/344/17

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від прокуратури: ОСОБА_1 за посвідченням № 020619 від 20.09.2013р.;

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № 277/исх-гс від 26.12.2016р.;

від відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/344/17:

за позовом: Одеської місцевої прокуратури №3; в особі, якою є Одеська міська рада;

до відповідача: Приватного підприємства "ДІН";

про зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

Одеська місцева прокуратура №3 в особі Одеської міської ради (далі - Позивач) звернулась до Приватного підприємства "ДІН" (далі - Відповідач) із позовом про:

- витребування земельної ділянки площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м.Одеса, пров. Ванний, 5-Б, з незаконного володіння приватного підприємства «ДІН» (код 32751567) на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради;

- визначення порядку виконання судового рішення, вказавши що воно є підставою для скасування Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) запису щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Одеса, пров. Ванний, 5-Б, кадастровий номер :54:006:0253, за Приватним підприємством «ДІН» (код 32751567).

Свої вимоги прокурор грунтує тим, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.10.2010 р., вказана земельна ділянка була витребувана у ОСОБА_3 та анульовано державний акт на право власності на земельну ділянку, а ОСОБА_3 без законних підстав внесла її до статутного фонду Приватного підприємства «ДІН».

З підстав ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор просить позов задовольнити.

Під час розгляду справи 23.05.2017р. прокурор звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка є предметом спору у даній справі.

Розглянувши дану заяву суд відхиляє її у звязку з недоведеністю.

Представник позивача позов підтримує та просить суд задовольнити його.

Відповідач в судове засідання не зявився, був повідмлений про час та місіце розгяляду справи належним чином. (поштові повідомлення у справі).

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленум Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, - 3.9.1. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач відзив на позов не надав, тому справа розглянута за правилами ст. 75 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.03.2017р. по справі 916/344/17 призначено судову земельно-оціночну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково дослідному інституту судових експертиз. Оплату проведення судової експертизи покладено на Приватне підприємство "ДІН".

03.05.2017р. (вх. суду №2-2442/17) до господарського суду Одеської області від директора Одеського науково дослідного інституту судових експертиз надійшов лист № 17-1362 від 24.04.2017р. разом із клопотанням експерта про надання матеріалів, необхідних для виконання експертного дослідження за матеріалами справи № 916/344/17.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.05.2017р. клопотання судового експерта (вх. ГСОО № 2-2442/17) про надання матеріалів, необхідних для виконання експертного дослідження за матеріалами справи № 916/344/17 задоволено.

30 червня 2017 р. до господарського суду Одеської області надійшов лист Одеського НДІСЕ (разом з направленими до експертної установи документами, які підлягали дослідженню) про не проведення експертного дослідження за матеріалами справи № 916/344/17 у зв'язку з несплатою вартості експертного дослідження.

Листом від 07.07.2017р. суд просив повернути вказану справу №916/344/17 до Господарського суду Одеської області.

19 липня 2017 р. до господарського суду Одеської області надійшла справа № 916/344/17.

В засідані суду оголошувались перерви 06.03.2017р., 13.03.2017р. та 15.03.2017р.

В засіданні суду 28 серпня 2017р. за правилами ст. 85 ГПК України, у присутності представників прокуратури та позивача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників прокуратури та позивача, господарський суд встановив наступне.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.10.2010 по цивільній справі № 2-6217/2010 позов першого заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволений частково, а саме витребувано з чужого незаконного володіння, у відповідача ОСОБА_3, земельну ділянку площею 0,10000 га, розташовану по пров. Ванному, 5-6 в м. Одесі, кадастровий номер :54:006:0253; анульований державний акт серії ЯЖ №310771 від 01.08.2008 р. на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_3.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2011 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 21.10.2010р. - відмовлено.

Таким чином, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.10.2010р. набрало чинності та у подальшому ніким не оскаржено.

03.01.2017 р. до Одеської місцевої прокуратури №3 з письмовою заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Вілла ле Премєр», зі змісту якої встановлено, що 20.07.2016 р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 внесено запис про право власності № 15561642, згідно якого ОСОБА_3 було внесено вище вказану земельну ділянку до статутного фонду Приватного підприємства «ДІН».

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) розпорядженням землями територіальних громад відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад. У зв'язку з цим органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Одеська міська рада.

Відповідно до ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальної громади міст, є комунальною власністю, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані обєкти комунальної власності.

Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності на землі за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації.

Пунктом 3 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідачу земельна ділянка безоплатно у власність або у користування Одеською міською радою, як власником землі, не надавалася.

Статтею 81 Земельного Кодексу України встановлений вичерпний перелік підстав набуття права власності на земельні ділянки, а саме громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийнятті спадщини; виділення в натурі належної їм земельної частки.

Як встановлено судом заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.10.2010 р., яке набрало законної сили, у ОСОБА_3 витребовано земельну ділянку та анульовано державний акт на право власності на земельну ділянку.

З приведеного випливає, що законних підстав для внесення земельної ділянки до статутного фонду Приватного підприємства «ДІН» не було.

Спірна земельна ділянка безоплатно у власність або в користування Одеською міською радою - власником землі, не надавалася.

За ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Згідно п. 2.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 за № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів» недійсними», судове рішення про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи про витребування майна з чужого незаконного володіння особи, зі якою зареєстровано право власності на майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає такій реєстрації, за позивачем (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Оскільки Одеська міська рада не приймала будь- яких рішень щодо передачі у власність чи користування приватному підприємству «ДІН» земельної ділянки про провулку Ванному, 5-Б в м. Одесі, та її подальшого відчуження, міська рада має право на витребування вказаного майна з користування нинішнього власника - приватного підприємства «ДІН».

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Одеська міська рада, до теперішнього часу, не звернулась до суду, з відповідним позов щодо захисту права територіальної громади на земельну дялінку площею 0,1000 га за адресою: м. Одеса, пров. Ванний, 5-Б.

Підставами представництва прокурором інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

У відповідності до ст. 29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 року у справі № З-рп/99 державні інтересі закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси державі відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди перебуває потреба в здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних і інших) дій, програм спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав всіх суб'єктів права власності й господарювання, тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбувалося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

У звязку з тим, що питання відчуження земель, що перебувають у комунальній власності, згідно Земельного Кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,є виключною компетенцією, у даному випадку, Одеської міської ради, прокуратура і звернулась до Господарського суду з даним позовом в інтересах держави та територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради.

Відповідачем зворотнього в порядку ст. 33 ГПК України, не доведено.

Щодо вимог прокурора про встановлення порядку виконання даного рішення суд зазначає таке.

Згідно п. 7.1.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, із наступними змінами - статтею 121 ГПК не передбачено подання і розгляд заяв про встановлення способу та/або порядку виконання рішення. Такі спосіб і порядок визначаються державним виконавцем на підставі Закону України "Про виконавче провадження" та виходячи зі змісту резолютивної частини рішення господарського суду. Відтак суд має відмовляти в прийнятті відповідних заяв згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ГПК (якщо в заяві одночасно не порушується питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення; в такому разі вона приймається та розглядається судом у відповідній частині).

Крім цього суд зазначає, що вимога про встановлення порядку виконання рішення не є позовною вимогою взагалі, оскільки вона, фактично, заявляється на стадії виконання рішення.

За таких обставин, господарський суд, аналізуючи приведене у сукупності, вважає вимоги прокурора щодо витребування вказаної земельної ділянки є доведеними і обгрунтованими і тому підлягаючими задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити поністю.

Витребувати з володіння приватного підприємства «ДІН» (65007, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 101/11, код 32751567) на користь територіальної громади в особі Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Одеса, пров. Ванний, 5-Б, кадастровий номер :54:006:0253

Стягнути з приватного підприємства «ДІН» (65007, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 101/11, код 32751567) на користь Прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса вул. Пушкінська, 3, , розрахунковий рахунок № 0564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) судовий збір в сумі 15000 (пятнадцять тисяч) грн.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 04 вересня 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук