ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 вересня 2017 р. Справа № 903/566/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс Агромарс, с. Гаврилівка, Вишгородський р-н., Київська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Континіум-Трейд, м. Луцьк

про стягнення 348 809 грн. 77 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від позивача: н/з

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 15.08.2017 року

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Суть спору: позивач - ТОВ "Комплекс Агромарс" просить стягнути з відповідача ТОВ "Континіум-Трейд" 348 669 грн. 12 коп., з яких 329 413 грн. 39 коп. основного боргу, 10 674 грн. 68 коп. пені, 1 268 грн. 07 коп. 3% річних, 7 312 грн. 98 коп. інфляційних втрат та судові витрати по справі.

Позовна заява обгрунтована невиконанням відповідачем взятих на себе згідно договору поставки №52-ПК-17 від 01.02.2017 року зобов'язань по оплаті поставленого товару.

У судовому засіданні 22.08.2017 року за клопотанням позивача, підтриманим відповідачем, оголошено перерву до 06.09.2017 року для надання можливості сторонам укласти мирову угоду та подати її на затвердження суду.

Мирова угода на адресу суду не надходила.

Відповідач у відзиві №158 від 01.08.2017 року та представник у судових засіданнях позовні вимоги заперечує в частині інфляційних втрат в сумі 460 грн. 34 коп., нарахованих за накладними №КА-00025216 від 22.05.2017 року, №КА-00025444 від 23.05.2017 року, №КА-00025445 від 23.05.2017 року, №КА-00025446 від 23.05.2017 року, оскільки кількість днів прострочення є менше місяця.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, в межах повноважень, наданих довіреністю, представник позивача ОСОБА_2 31.08.2017 року подала заяву про збільшення позовних вимог в частині інфляційних втрат у зв'язку з математичною помилкою індексу інфляції, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача 329 413 грн. 39 коп. основного боргу, 10 674 грн. 68 коп. пені, 1 268 грн. 07 коп. 3% річних, 7 453 грн. 63 коп. інфляційних втрат.

Згідно п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Збільшення позовних вимог не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, прийняте судом, тому має місце нова ціна позову - 348 809 грн. 77 коп..

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 38 ГПК України щодо обовязку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе згідно ст. 75 ГПК України розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

01.02.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №52-ПК-17 (а.с. 15-27).

Згідно п. п. 2.1, 2.2, 4.3, 6.1, 8.1.1, 8.2.1, 10.5, 13.1 договору з врахуванням протоколу розбіжностей №52-ПК-17 від 01.02.2017 року позивач поставляє і передає у власність на підставі замовлення, здійсненого відповідно до специфікації, яка діяла на момент направлення замовлення покупцем, а відповідач приймає та оплачує відповідно до умов даного договору товар, асортимент, кількість якого вказується у замовленні та накладній. Поставка товару здійснюється товарними партіями відповідно до замовлення покупця. замовлення може подаватись, зокрема, шляхом надсилання листа, факсу, e-mail, ін.. Ціна товару вказується у замовленні на підставі специфікації, яка діє на момент відправлення замовлення. Покупець здійснює оплату за поставлений товар шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 10-й календарний день з моменту поставки. В разі несвоєчасної оплати покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017 року, а в частині взаєморозрахунків до повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобовязання виникли з договору поставки від №52-ПК-17 від 01.02.2017 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 645 413 грн. 39 коп., що підтверджується видатковими накладними, актами прийому-передачі продукції (а.с. 57-148)

Відповідач зобов'язання щодо оплати виконав частково на суму 316 000 грн. 00 коп., в результаті чого заборгованість відповідача за поставлений товар становить 329 413 грн. 39 коп., підтверджена матеріалами справи, актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 149-152), визнана відповідачем, підставна та підлягає до стягнення, оскільки згідно ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Нараховані позивачем 1 268 грн. 07 коп. 3 % річних, визнані відповідачем, підставні та підлягають до стягнення з відповідача згідно ст. 625 ЦК України.

Позивач просить стягнути з відповідача 7 453 грн. 63 коп. інфляційних втрат.

До матеріалів справи долучений розрахунок інфляційних втрат за 45 видатковими накладними. Підставними та підлягають до стягнення з відповідача втрати за пунктами 1-22 згідно розрахунку позивача на суму 3 669 грн. 22 коп.. У зв'язку з помилкою позивача у визначенні індексу інфляції за травень-червень 2017 року, підставними та підлягають до стягнення інфляційні втрати за пунктами 23-45 в сумі 2 626 грн. 11 коп. згідно розрахунку, здійсненого судом за допомогою системи розрахунків ТОВ "Ліга Закон".

Таким чином, загальна сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 6 295 грн. 33 коп.

У позові на суму 1 158 грн. 30 коп. слід відмовити у зв'язку з помилкою позивача у нарахуванні.

Згідно ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нараховані позивачем 10 674 грн. 68 коп. пені визнані відповідачем, підставні і підлягають до стягнення з відповідача згідно п. 10.5 договору.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 5 214 грн. 77 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум-Трейд" (м. Луцьк, пр. Соборності, 43, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (Київська обл., Вишгородський р-н., с. Гаврилівка, )

- 329 413 грн. 39 коп. основного боргу, 10 674 грн. 68 коп. пені, 1 268 грн. 07 коп. 3% річних, 6 295 грн. 33 коп. інфляційних втрат та 5 214 грн. 77 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 352 866 грн. 24 коп. (триста п'ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят шість грн. 24 коп.)

3. У позові на суму 1 158 грн. 30 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення

складений 07.09.2017 року

Суддя А. М. Кравчук