РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2017Справа №910/9848/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВІЯ-АКБ»

до Приватного підприємства «СІНТА-СЕРВІС»

про стягнення 134478,12 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Риженко О.С. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Відповідача суми заборгованості та санкцій у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем обов'язку розрахуватися за виготовлений та поставлений йому товар.

У зв'язку з наданням Позивачем суду доказів погашення Відповідачем 56830,80 грн. заборгованості (копії виписок банку додані до заяви від 14.08.2017), що входять до предмету спору, та прийняття їх судом, провадження у справі у частині стягнення 56830,80 грн. заборгованості було судом припинено на підставі ухвали від 14.08.2017.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у засідання представників не направив, хоча ухвалу про призначення засідання на 14.08.2017 отримав 22.06.2017, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали), натомість Відповідач подав клопотання за ст. 77 ГПК України про відкладення судового засідання, призначеного на 14.08.2017, у зв'язку з перебуванням представника у відпустці.

Розглянувши дане клопотання суд зазначає, що Відповідач, як учасник судового процесу, не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами, якщо Відповідач, як довіритель, вирішив, що присутність його представника у суді є необхідною.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні (п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18).

Суд зазначає, що явка представників сторін у судові засідання обов'язковою не визнавалась.

Відповідачем також не обґрунтовано підстав необхідності прийняття його представником особистої участі в судовому засіданні.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Крім того, суд приймає до уваги, що Відповідач не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) надати відзив та/або будь-які пояснення по суті спору та/або докази, якщо він вважав за необхідне їх подати, заздалегідь в письмовому вигляді через канцелярію суду або направити до суду поштою, кур'єром тощо.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, призначеного на 14.08.2017, і також враховуючи закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку розгляду спору, суд клопотання Відповідача про відкладення судового засідання відхиляє і здійснює розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 15.08.2014 між Позивачем, як виконавцем, та Відповідачем, як замовником, Договору №15.08.2017 (далі - Договір), у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Позивачем було поставлено Відповідачу обумовлений Договором товар, що підтверджується сукупністю залучених до матеріалів справи доказів: видаткова накладка №РН-0000443 від 15.08.2016 (складена належним чином, скріплена підписами сторін та їх печатками), рахунок-фактура №СФ-0000171 від 22.04.2016 (складений належним чином, скріплений підписом та печаткою Позивача) та лист про зміну призначення платежу від 15.12.2016 (складений належним чином, скріплений підписом та печаткою Відповідача).

За умовами п. 7.1 Договору оплата товару проводиться на умовах 100% передплати, проте як убачається з залучених до справи матеріалів, така оплата проведена не була, відтак за приписами ст. 692 ЦК України, покупець (Відповідач) зобов'язаний оплатити товар відразу після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього - тобто відразу після прийняття товару за вищевказаною видатковою накладною та її підписання, чого Відповідачем також зроблено не було.

З залучених до справи доказів (банківські виписки та лист про зміну призначення платежу), а також з усних не спростованих Відповідачем тверджень Позивача, вбачається, що заборгованість Відповідача з оплати поставленого по вищевказаній накладній товару не була погашена повністю та станом на час розгляду спору та винесення рішення становить 56830,76 грн.

При цьому, матеріали справи не містять доказів наявності у Відповідача претензій по кількості, якості та/або комплектності поставленого по вищеописаній накладній товару.

Заборгованість у сумі 56830,76 грн. Відповідачем не погашена.

Отже, враховуючи вищенаведене, згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України вимоги про стягнення 56830,76 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунок втрат від інфляції та 3% річних, доданий до позову, судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення 3421,23 грн. 3% річних та 17395,33 грн. втрат від інфляції визнаються судом обґрунтованими та задовольняються.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «СІНТА-СЕРВІС» (м. Київ, вул. Будівельників, 9, кв. 4; ідентифікаційний код 33542869) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВІЯ-АКБ» (м. Київ, вул. Щорса, 31; ідентифікаційний код 37264571) 56830 (п'ятдесят шість тисяч вісімсот тридцять) грн. 76 коп. заборгованості, 3421 (три тисячі чотириста двадцять одну) грн. 23 коп. 3% річних, 17395 (сімнадцять тисяч триста дев'яносто п'ять) грн. 33 коп. втрат від інфляції, а також 1164 (одну тисячу сто шістдесят чотири) грн. 71 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.08.2017

Суддя Сташків Р.Б.