ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.08.2017 Справа № 904/8103/17

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства "Дніпрянка", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Нікополь, Дніпропетровська область

про визнання опису і арешту майна неправомірним

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Приватне підприємство "Дніпрянка" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом (вх. № суду 8130/17 від 28.08.2017 р.) до Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання опису і арешту майна від 06.09.2013 року неправомірним.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву від 17.08.2017 р. і додані до неї документи без розгляду з наступних підстав:

Згідно з ч. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлена у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн).

Відповідно до пп.2.21 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.07.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в о р и г і н а л і; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Втім, у позовних матеріалів відсутні жодні докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачу та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем в якості доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів надано опис вкладення до цінного листа від 08.08.2017 р. проте, вказані докази не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки позовна заява складена - 17.08.2017 р., а тому не могла бути відправлена відповідачу 08.08.2017 р.

Отже суд не може прийняти опис вкладення до цінного листа від 08.08.2017 р. в якості належного доказу надсилання позовної заяви і доданих до неї документів відповідачеві, оскільки він датований раніше, ніж позовна заява.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, що є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду на підставі п.6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ч. 2 ст. 34, ст.ст. 56, 57, п. 4, п. 6 ст. 63, ст.ст. 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з додатком на 21 аркушах та конверт.

Суддя І.А. Рудовська