ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2017 року Справа № 912/3810/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Дарміна М.О., Іванова О.Г. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.08.2017 р.)

при секретарі: Манчік О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Жабський Д.В., довіреність № б/н від 01.08.2014 р., представник;

представники відповідача та третіх осіб-1,2 в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином ( рекомендовані повідомлення а.с.199-203);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Олексіївської сільської ради

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 19 квітня 2017 року у справі № 912/3810/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода»

до Олексіївської сільської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Добровеличківської районної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

про визнання переважного права на поновлення договору, визнання недійсними рішень, визнання укладеною додаткової угоди,

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 19 квітня 2017 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» задоволені повністю.

Суд визнав переважне право Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" на поновлення договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за № 50.

Суд визнав недійсним рішення Олексіївської сільської ради №139 від 27.07.2016 та визнав укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №50, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" в наступній редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 07.10.2008,

зареєстрованого 07.10.2008 за № 50

с.Олексіївка 30.06.2016

Орендодавець: Олексіївська сільська рада, в особі сільського голови Скорохода Анатолія Володимировича, що діє на підставі _________________________ з одного боку, та

Орендар: товариство з обмеженою відповідальністю "Згода", в особі генерального директора Соловчука Івана Михайловича, який діє на підставі Статуту з другого, уклали дану угоду про нижченаведене:

1.Орендодавець та Орендар домовилися поновити на вісім років строк дії договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого 07.10.2008 за № 50.

2.Вказана угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

3.Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - в Орендаря, третій - в органі, який здійснює реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

4.Інші умови договору оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого 07.10.2008 за №50 залишаються незмінними.

Реквізити та підписи сторін.

Орендодавець Орендар

Олексіївська сільська рада Товариство з обмеженою

відповідальністю "ЗГОДА"

27036, Кіровоградська область 27000, Кіровоградська область

Добровеличківський район смт. Добровеличківка, вул. Леніна,84

с. Олексіївка, вул.Леніна,1Б Код

__________ А.В. Скороход ______________ І.М. Соловчук

м.п.".

Суд визнав недійсним рішення Олексіївської сільської ради № 69 від 29.01.2016 "Про надання земельних ділянок на умовах оренди гр. ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства" в частині передачі в оренду строком на 49 років ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 27,9943 га.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Олексіївська сільська рада, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що суд не прийняв до уваги той факт, що саме відповідач, як власник земельної ділянки має право розпорядження нею, а оскільки він направив позивачу лист-заперечення про поновлення договору оренди земельної ділянки, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

Апелянт посилається на те, що законодавство не містить прямого обов'язку орендодавця надавати свої пропозиції щодо істотних умов договору при його укладенні, передусім це є право сторін зробити пропозицію чи не зробити її взагалі.

Крім того, апелянт зазначає, що рішення № 140 від 27.07.2016 року було прийнято у відповідності до чинного законодавства, Закону України « Про оренду землі», як і рішення за № 69.

Також апелянт посилається на те, що порушення прав позивача не відбулось, оскільки спірна земельна ділянка не була передана ОСОБА_2, оскільки договір оренди не був укладений.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12 травня 2017 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 04 липня 2017 року, колегією суддів у складі: головуючий суддя -доповідач - Сизько І.А, судді: Кузнецова І.Л., Джихур О.В.

У зв'язку з відпусткою судді - доповідача - Сизько І.А. за розпорядженням керівника апарату суду від 04 липня 2017року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційної скарги у справі №912/3810/16 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Дармін М.О., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06 липня 2017 року розгляд апеляційної скарги було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 17 серпня 2017 року, колегією суддів у складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Дармін М.О., Орєшкіна Е.В.

У зв'язку з відпусткою судді Орєшкіної Е.В. за розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 16 серпня 2017року, проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі №912/3810/16 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Дармін М.О., Іванов О.Г.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Відповідач та треті особи , які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явились ( рекомендовані повідомлення а.с.199-203).

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представників відповідача та третіх осіб , оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб, у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги.

17 серпня 2017 року від скаржника - Олексіївської сільської ради надійшла заява в якій останній просив судове засідання провести без участі його представника, апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі.

Колегія суддів ознайомилась з вказаною заявою, вирішила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2008 року між Добровеличківською РДА (Орендодавець) та ТОВ "Згода" (Орендар) укладено договір оренди (надалі - Договір, а.с.8-10), відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Олексіївської сільської ради, площею 27,99 га, в тому числі 27,99 га ріллі.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 277797,00 грн (пункт 5 Договору).

Відповідно до пункту 9 вказаного Договору орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій формі, 3,0% від грошової оцінки землі, в розмірі 8333,91 грн.

Обчислення розміру орендної плати за землю, відповідно до пункту 10 Договору, здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до пункту 8 Договору останній укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 15 Договору сторони обумовили, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Невід'ємними частинами Договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та поновлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання - передачі об'єкта оренди.

Договір підписаний представниками сторін, скріплений їх печатками та зареєстрований у Добровеличківському відділі ДП КРФ УДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.10.2008 №50.

В подальшому Добровеличківська РДА (Орендодавець) та ТОВ "Згода" (Орендар) уклали Угоду про внесення змін до договору оренди землі від 07.10.2008, відповідно до умов якої погодили наступні зміни:

- продовжено строк дії договору до 07.10.2016 року;

- розмір орендної плати змінено з 3% до 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель;

- передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у строки згідно чинного законодавства.

Угода про внесення вказаних змін підписана представниками сторін Договору, скріплена печатками та зареєстрована у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.03.2012 за № 00028.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про оренду землі" передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Пунктом 20 Договору сторони обумовили, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Сторонами не заперечується факт передачі в оренду ТОВ "Згода" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки загальною площею 27,99 га, в тому числі 27,99 га рілля.

Звертаючись до Олексіївської сільської ради із позовом про визнання переважного права на поновлення договору оренди, визнання недійсним рішень та визнання укладеною додаткової угоди ( з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 3.04.2017 року), позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю « Згода» посилався на те, що він, як орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором оренди, мав переважне право на поновлення дії договору оренди, про що своєчасно повідомив відповідача, та надіслав проект додаткової угоди до договору.

Проте, відповідач, у порушення норм статті 33 Закону України « Про оренду землі», в період дії договору оренди землі, прийняв рішення про передачу земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 на 49 років, а потім прийняв рішення про відмову у поновленні договору оренди з позивачем, не погодившись з умовами договору, запропонованим позивачем у додатковій угоді і не запропонувавши позивачу інших умов, на яких мав намір передати земельну ділянку ОСОБА_2

Означеними діями відповідача було порушено його переважне право, як особи, яка виконала вимоги статті 33 Закону України « Про оренду землі» , на поновлення договору.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивач, на виконання умов пункту 8 Договору та положень частини 2 статті 33 Закону, своєчасно (за 90 днів до закінчення строку дії договору) повідомив відповідача про намір реалізувати своє переважне право на поновлення строку дії договору оренди землі, звернувшись до Олексіївської сільської ради з листом-повідомленням № 782 від 30.06.2016 (а.с.22-23), до якого позивачем додано проект відповідної додаткової угоди, згідно якої Договір оренди землі від 07.10.2008 за № 50 поновлюється на той же строк (8 років згідно угоди про внесення змін від 30.03.2012 №000028) та на тих же умовах.

Проте, оскільки відповідачем не було запропоновано позивачу укласти договір оренди землі на тих умовах, які зазначені в рішенні № 69, тобто, на 49 років і зі сплатою 5% орендної плати, та ще за вісім місяців до закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного з ТОВ "Згода" відповідачем було прийнято рішення про передачу належної позивачу на праві оренди земельної ділянки в оренду ОСОБА_2, відповідач порушив переважне право позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк, що є підставою для скасування означених рішень Олексіївської міської ради та задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Зі змісту матеріалів справи випливає, що земельна ділянка площею 27,99 га, в тому числі 27,99 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_1, що передавалась в оренду ТОВ "Згода" за договором оренди землі від 07.10.2008, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 за №50, відноситься до земель комунальної власності Олексіївської сільської ради, у зв'язку з чим відповідач наділений правом розпорядження такою земельною ділянкою.

Відповідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстроване право оренди ТОВ "Згода" на цю земельну ділянку строком до 07.10.2016.

Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01.).

Пунктом 8 договору від 07.10.2008 року передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі»

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

За змістом статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5). У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (частина 7). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (частина 8). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді (частина 9). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина 10).

Враховуючи вказану правову норму, законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у частині 6 цієї статті.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

Враховуючи фактичні обставини справи та підстави позову спір між сторонами виник у зв'язку із реалізацією позивачем свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Господарським судом першої інстанції встановлено, що позивачем дотримано вимоги частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та умови пункту 8 Договору.

Так, відповідно до виписки з рахунку ТОВ "Згода" (а.с. 26-29), платіжних доручень (а.с. 30-31), довідки Голованівської об'єднаної державної податкової інспекції № 2524/10/25-0 від 04.10.2016 про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами ДФС (а.с.32) вбачається, що позивач вчасно і у повному обсязі сплачував орендну плату за земельну ділянку, що передана йому в оренду за спірним Договором.

Листом повідомленням № 782 від 30.06.2016 року ( а.с. 22), тобто за 90 днів до закінчення строку дії Договору, позивач звернувся до відповідача з листом про його поновлення на той же строк та на тих же умовах, тобто на 8 років із орендною платою у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі. До листа позивачем було додано три примірники додаткової угоди про поновлення договору.

Свою відмову в поновленні договору оренди землі відповідач оформив рішенням № 139 від 27.07.2016 "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 27,99 га", зазначивши у вказаному рішенні, що така відмова надана позивачу у зв'язку з недосягненням домовленостей щодо відсотків орендної плати у додаткових угодах на вищезгадану земельну ділянку.

Проте, як зазначено у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", орендар узгоджує істотні умови договору за необхідності, тобто, в разі їх зміни, водночас позивач просив поновити Договір на тих же умовах та на той же строк, а відтак не потребують погодження умови, які вже були погоджені сторонами Договору при його укладенні і доводи апелянта в цій частині є безпідставними і не ґрунтуються на нормам закону.

Рішенням № 139 від 27.07.2016 (а.с. 53) Олексіївська сільська рада відмовила ТОВ "Згода" в поновленні Договору у зв'язку із недосягненням домовленостей щодо відсотків орендної плати у додаткових угодах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що жодних переговорів для досягнення домовленостей щодо орендної плати між сторонами не велось, навпаки відповідач прийняв таке рішення № 139 за наявності рішення № 69 від 29.01.2016 про надання спірної земельної ділянки в оренду на 49 років ОСОБА_2 із встановленням орендної плати у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі.

Відповідач не надав суду жодного доказу про те, що він пропонував позивачу інші умови договору, а саме - 49 років та 5% орендної плати, або інші умови, що свідчить про відсутність намірів у відповідача поновлювати Договір з позивачем ні на яких умовах, оскільки ним, порушуючи переважне право позивача, прийняте рішення про передачу в оренду земельної ділянки в оренду іншій особі.

Враховуючи зазначене Олексіївська сільська рада безпідставно відмовила ТОВ "Згода" у поновленні Договору на новий строк, прийнявши рішення № 69 від 29.01.2016 про передачу в оренду земельної ділянки ОСОБА_2 і прийнявши рішення № 139 від 27.07.2016 про заперечення у поновленні Договору.

Незважаючи на те, що договір оренди із ОСОБА_2 не був укладений, проте сам факт існування рішення № 69 від 29.01.2016 свідчить, що відповідач мав намір укласти із вказаною громадянкою Договір на 49 років із орендною платою у 5% від нормативної грошової оцінки землі, не повідомивши позивача про наявність таких обставин та позбавивши його можливості погодитись на ці умови або запропонувати інші.

Вказане додатково підтверджує грубе порушення відповідачем переважного права позивача на поновлення Договору.

Договір оренди землі з позивачем не був розірваний чи визнаний недійсним, земельна ділянка у позивача не вилучалася і по теперішній час перебуває в користуванні позивача. Доказів протилежного відповідачем до матеріалів справи не подано.

Верховний Суд України у постанові від 25.02.2015року дійшов висновку, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, матиме місце при укладенні договору оренди з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право.

Оскільки орендарю - ТОВ "Згода", відповідачем не повідомлялось про намір укласти з іншою особою Договір оренди щодо спірної земельної ділянки та не надано, відповідно, можливості конкурувати з таким потенційним орендарем шляхом надання пропозицій щодо поновлення Договору на кращих умовах, ніж пропонуються потенційним іншим орендарем, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач, прийнявши рішення № 69 від 29.01.2016 та № 139 від 27.07.2016 грубо порушив переважне право позивача на поновлення Договору.

Згідно частини 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди може бути оскаржено в суді.

Посилання апелянта про те, що законодавством не передбачено обов'язку узгоджувати істотні умови договору, суперечать вимогам законодавства з огляду на наступне.

Частиною 5 ст. 33 Закону України „Про оренду землі" закріплено обов'язок орендодавця у місячний термін розглянути лист-повідомлення орендаря з проектом додаткової угоди. При цьому, орендодавець зобов'язаний перевірити надісланий орендарем лист з проектом додаткової угоди на відповідність вимогам закону, за необхідності узгодити з орендарем істотні умови договору і за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі.

Отже, за змістом вищевказаної норми закону заперечення орендодавця у поновленні договору повинно бути обґрунтоване:

- або невідповідністю надісланого орендарем проекту додаткової угоди вимогам закону;

- або недосягненням згоди щодо істотних умов договору.

Отже, єдиною підставою для Відповідача, в даному випадку, для прийняття рішення про відмову у поновленні договору оренди землі було недосягнення з орендарем згоди щодо істотних умов договору.

Оскільки умови не погоджувались, то доводи апелянта є неспроможними, а тому переважне право позивача на поновлення договору оренди землі підлягає захисту.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту г) частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України та частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з прийняттям рішення № 69 від 29.01.2016 року в частині передачі в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки площею 27,9943 га-рілля для ведення фермерського господарства, Олексіївська сільська рада порушила умови Договору, оскільки термін його дії не закінчився, такий Договір не розірваний в установленому законом порядку і земельна ділянка на момент прийняття спірного рішення перебувала в оренді позивача, як і рішення № 139 від 27.07.2016 року "Про розгляд листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 07.10.2008 року на земельну ділянку площею 27,99 га" прийняте відповідачем без дотримання вимог чинного законодавства та з порушенням переважного права позивача на оренду земельної ділянки за Договором, а тому зазначені рішення підлягають визнанню недійсними.

Доводи апелянта про те, що договір є розірваний, оскільки п. 40 договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору", є неспроможними з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у примірнику Договору позивача зазначено: "Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору", а у відповідача - "Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору".

Проте, колегія суддів вважає, що договір не було розірвано, оскільки відповідно до статті 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідачем не подано угоду, підписану сторонами, про розірвання Договору, а тому безпідставні його твердження про розірвання Договору лише з настанням факту переходу права власності до Олексіївської сільської ради.

Оскільки, за змістом ст. 33 Закону України "Про оренду землі" підписання додаткової угоди, яка має оформлювати факт поновлення договору є обов'язковим, то до відносин щодо її підписання підлягають застосуванню спеціальні норми Господарського кодексу України щодо порядку обов'язкового укладення чи зміни договорів.

Згідно ст. 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції дійшов також обґрунтованого висновку про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 07.10.2008 року, зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008 року за №50.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Олексіївської сільської ради - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 19 квітня 2017 року у справі№ 912/3810/16 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22 серпня 2017 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов