ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.08.2017 Справа №905/1469/17

Суддя господарського суду Донецької області Кротінова О.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроприлад, м.Запоріжжя, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства ДТЕК Октябрська ЦЗФ, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, ,

про стягнення 25519,86 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

ОСОБА_2 керівник;

від відповідача: не зявився, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Промелектроприлад, м.Запоріжжя, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н б/д до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Октябрська ЦЗФ, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, про стягнення 25519,86 грн., в тому числі: 13713,60грн. основного боргу, 1096,58грн. 3% річних та 10709,68грн. втрат від інфляції.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1469/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 03.07.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1469/17.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору №ЦО-2014/244-КП від 07.08.2014р. із відповідачем, неналежне виконання останнім за ним своїх грошових зобовязань в частині оплати вартості переданого товару, внаслідок чого утворилась заборгованість та підстави для нарахування 3% річних, інфляційних витрат.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок позовних вимог, а також у копіях: договір №ЦО-2014/244-КП від 07.08.2014р. із додатком №1, специфікаціями №б/н від 03.09.2014р., №б/н від 07.08.2014р. до нього; видаткова накладна №РН-0000202 від 21.08.2014р., довіреність №503 від 21.08.2014р., правоустановчі документи позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.93 Господарського кодексу України та ст.ст.526, 625 Цивільного кодексу України.

29.08.2017р. позивачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано супровідний лист б/н б/д, до якого додано повну інформаційну довідку №238991 від 28.08.2017р. з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, акт звіряння розрахунків б/н від 28.08.2017р., а також копію опису вкладення у цінний лист, датованого 12.07.2017р.

Представники позивача у судовому засіданні 29.08.2017р. підтримали позовні вимоги у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання 29.08.2017р. не зявився, причин неявки не повідомив, витребувані судом документи не надав, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, належне забезпечення з боку суду можливості відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, за цих підстав суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо такого.

Відповідно до статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

За приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-36 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

07.08.2014р. між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Октябрська ЦЗФ» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроприлад» (Постачальник) укладено договір №ЦО-2014/244-КП, строком дії у відповідності до його п.8.1 до 31.12.2014р. включно.

У випадку не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань за цим договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобовязань (п.8.1 договору).

Згідно п.1.1 договору Постачальник зобовязується поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання промислово-технічного призначення (Продукцію), в асортименті, кількості, в термін, за ціною та з якісним характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього договору.

Покупець зобовязується прийняти та сплатити, що постачається в його власність, продукцію відповідно до умов цього договору (п.1.2 договору).

Постачальник зобовязується завчасно, а саме за 10 (десять) календарних днів до дати поставки, повідомити Покупця про наявність особливих умов проведення приймання окремих видів продукції, а також надати відповідну документацію, що регламентує порядок її проведення. У випадку невиконання умов, обумовлених вище, Покупець здійснює приймання поставленої партії продукції згідно з умовами, передбаченими цим договором (п.2.2 договору).

Поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, погоджені сторонами в специфікаціях до цього договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яке супроводжується одним документом про якість, та одним товаросупровідним документом (п.4.1 договору).

Умови поставки продукції DDP, згідно з «Інкотермс-2000». Місце пункту призначення вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору. У випадках, коли сторонами у специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, затвердженими в міжнародних торгівельних термінах «Інкотермс-2000», з урахуванням погоджених сторонами застережень та умов поставок у відповідних специфікаціях (п.4.2 договору).

Датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником, про прийняття продукції (п.4.4 договору).

Обовязки постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в вище обумовленому пункті призначення поставки. Обовязки покупця вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції (п.4.5 договору).

Згідно п.5.1 договору, загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій до даного договору, але не повинна перевищувати 999000,00 грн., з урахуванням НДС.

Ціни на продукцію, що постачається постачальником, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Загальна вартість кожної партії продукції, що постачається постачальником за цим договором, вказується у відповідних специфікаціях до договору (п.5.2 договору).

Розрахунки за продукцію, що постачається постачальником, за цим договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 календарний день з моменту постачання відповідної партії продукції, якщо інше, відстрочка більше 60 календарних днів не обумовлена у відповідних специфікаціях до цього договору. У випадку якщо строк оплати припадає на неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день (п.5.3 договору).

На виконання договору №ЦО-2014/244-КП від 27.08.2014р. сторонами підписано специфікації №б/н від 07.08.2014р. та №б/н від 03.09.2014р.

За умов специфікації №б/н від 07.08.2014р. до договору №ЦО-2014/244-КП від 27.08.2014р. сторони узгодили поставку товару блок контролю та захисту електродвигуна БКЗЭ-1М, кількістю 2 одиниці, ціною 5700,00 грн. без податку на додану вартість за кожну, у загальній сумі 13680,00 грн. з урахуванням податку на додану вартість, термін поставки до 29.08.2014р.

Умови оплати: розрахунки за даною специфікацією здійснюються на 60 календарний день з моменту постачання відповідної партії продукції.

Умови поставки: DDP (Інкотермс-2000): Донецька обл., м.Добропілля, м.Білицьке, вул.Красноармійська,1а.

За умов специфікації №б/н від 03.09.2014р. до договору №ЦО-2014/244-КП від 27.08.2014р. сторони узгодили поставку товару термометр кімнатний, кількістю 2 одиниці, ціною 14,00грн. без податку на додану вартість за кожну, у загальній сумі 33,60 грн. з урахуванням податку на додану вартість, термін поставки до 20.09.2014р.

Умови оплати: розрахунки за даною специфікацією здійснюються на 60 календарний день з моменту постачання відповідної партії продукції.

Умови поставки: DDP (Інкотермс-2000): Донецька обл., м.Добропілля, м.Білицьке, вул.Красноармійська,1а.

Відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні, накладні є первісними звітними документами, на підставі яких проводиться звіт господарської діяльності.

Системний аналіз Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та інших підзаконних нормативних актів, які регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку на підприємствах свідчить про те, що у бухгалтерському обліку повинні відображатися господарські операції, що впливають на стан майна, капіталу, зобовязань і фінансових результатів на підставі первинних документів. Останні для надання їм юридичної сили доказовості в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України повинні мати крім обовязкових реквізитів додаткові в залежності від характеру операції, зокрема підставу для здійснення господарських операцій. Тобто, в якості доказу первинні документи мають містити повні дані про конкретні господарські операції та підставу їх здійснення.

Позивач здійснив поставку обумовленого вище товару за специфікацією №б/н від 07.08.2014р. до договору №ЦО-2014/244-КП від 27.08.2014р. відповідачу за видатковою накладною №РН-0000202 від 21.08.2014р. на суму 13680,00грн. Останнім її прийнято, що підтверджується підписами, скріпленими з боку позивача його печаткою, з боку відповідача штампом підприємства, на даному документі.

Повноваження особи, яка здійснила приймання зазначеного товару підтверджується довіреністю відповідача на отримання товарно-матеріальних цінностей №503 від 21.08.2014р.

Доказів наявності заперечень щодо кількості переданого товару, а також порядку передачі та інших зауважень суду не надано, з матеріалів справи не вбачається.

Предмет продажу означений специфікацією, ідентичний найменуванню, ціні товару, отриманого за наведеною видатковою накладною, до того ж правовою підставою здійснення даної господарської операції у первинному документі визначено приведений вище договір.

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм та дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що надана позивачем видаткова накладна є належним доказом здійснення передачі відповідачу товару та прийняття його останнім в межах договору №ЦО-2014/244-КП від 27.08.2014р.

Зазначені обставини у порядку статей 32-36 Господарського процесуального кодексу України не спростовано.

Отже, за викладених обставин, позивачем належним чином доведено факт виконання обовязку щодо передачі товару у відповідності до норм статті 664 Цивільного кодексу України та умов, визначених означеним договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з тим, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як було зазначено вище, у відповідності до п.5.3 договору та п.2 специфікації №б/н від 07.08.2014р. до нього, розрахунки між сторонами здійснюються на 60 (шестидесятий) календарний день з моменту постачання відповідної партії продукції. У випадку якщо строк оплати припадає на неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Відтак, приймаючи до уваги викладені умови оплати, відповідач повинен розрахуватись із позивачем за отриманий ним товар за видатковою накладною №РН-0000202 від 21.08.2014р. не пізніше 20.10.2014р.

Проте, як вбачається з фактичних обставин справи, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошове зобовязання Покупця перед Постачальником у сумі 13680,00 грн. у встановлені договором строки не виконано.

Разом з тим, позивачем, в порушення приписів господарського процесуального законодавства, суду не представлено первинного документу, як то відповідної видаткової накладної, якою підтверджено прийняття відповідачем товару на суму 33,60грн., постачання якого обумовлено специфікацією №б/н від 03.09.2014р. до договору ЦО-2014/244-КП від 07.08.2014р., а отже не підтверджено здійснення даної господарської операції.

Відтак, фактичного виконання позивачем свого обов'язку за договором, у приведеній частині, не доведено, як і підстави вважати наявним право вимоги сплати цих коштів.

Таким чином, порушення грошового зобов'язання Покупцем перед Постачальником у сумі 33,60грн. не підтверджено належними та допустимими доказами, а відтак вимоги у цій частині є не обгрутнованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, доведеними належним чином, та такими, що підлягають задоволенню у сумі 13680,00 грн.

Прострочення відповідачем грошового зобовязання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум.

Періодом нарахування інфляційних витрат визначено листопад 2014р. - червень 2017р.

В частині нарахування інфляційних витрат за несвоєчасне виконання грошових зобовязань слід виходити з наступного.

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Здійснив перерахунок інфляційних витрат за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», на суму основного боргу 13680,00 грн. за період з 11.2014р. по 06.2017р., встановлено їх розмір у сумі 11278,30 грн.

З огляду на таке, суд дійшов висновку про задоволення інфляційних витрат у сумі заявленій позивачем, оскільки встановлений судом розмір перевищує останній та за відсутності клопотання в порядку ст.83 Господарського процесуального кодексу України не може бути збільшений.

Періодом нарахування 3% річних визначено перебіг часу з 20.10.2014р. по 20.06.2017р.

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних вимог, судом встановлено неправильне визначення позивачем періоду прострочення для їх розрахунку.

Як встановлено вище, належним строком виконання спірного зобовязання за видатковою накладною №РН-0000202 від 21.08.2014р. є перебіг часу по 20.10.2014р. включно.

Відтак, першим днем прострочення буде 21.10.2014р., тобто наступний день після дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Враховуючи таке та здійснивши перерахунок 3% річних за період з 21.10.2014р. по 20.06.2017р. на суму боргу в розмірі 13680,00 грн., суд дійшов висновку про задоволення цих вимог частково, в сумі 1094,03 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення нарахованих сум інфляційних витрат та 3% річних на грошове зобов'язання у сумі 33,60грн. не підлягають задоволенню, за вищевикладених обставин у цій частині.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 4-2,4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроприлад, м.Запоріжжя, до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Октябрська ЦЗФ, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, про стягнення 25519,86грн., в тому числі: 13713,60грн. основного боргу, 1096,58грн. 3% річних та 10709,68грн. втрат від інфляції, задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Октябрська ЦЗФ» (85043, Донецька обл., м.Добропілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, буд.1-А, , р/р №5892 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроприлад» (69096, АДРЕСА_1, , р/р№0001 в АКБ «Індустріалбанк» м.Запоріжжя, МФО 313849) 25483,71 грн., у тому числі 13680,00 грн. суми основного боргу, 1094,03 грн. 3% річних та 10709,68 грн. інфляційних витрат, а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 1597,73 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. У судовому засіданні 29.08.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 04.09.2017р.

Суддя О.В. Кротінова