ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р.Справа № 922/1868/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт.Чечельник
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія транс", м.Харків
про стягнення коштів у сумі 155820, 00 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, довіреність №17/17 від 10.03.2017 р.;

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - звернувся з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Асканія Транс" - про стягнення заборгованості в сумі 155820,00 грн., мотивуючи позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором №01-09-16/Е від 01.09.2016 р. Окрім того, позивач просить Суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2337,30 грн.

Позивач в судовому засіданні 03.08.2017 р. було оголошено перерву до 15.08.2017 р.

14.08.2017 р. від відповідача надійшло клопотання (вх.№26189 від 14.08.2017 р.), в якому просив Суд відкласти розгляд справи.

14.08.2017 р. від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх.№26203 від 14.08.2017 р.).

15.08.2017 р. від позивача надійшла заява (вх.№26417 від 15.08.2017 р.) про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 15.08.2017 р. представник позивача просила Суд прийняти до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог та задовольнити позов з її урахуванням. Представник позивача також пояснила в судовому засіданні, що підставою для нарахування спірної заборгованості є невиконання відповідачем грошових зобов'язань за договором №21/09/16 на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів від 21.09.2016 р.(арк.с.15) та складеною на його підставі заявкою №21/09/16 на суму 9800 дол.США (арк.с. 90) щодо оплати наданих позивачем згідно міжнародних товарно-транспортних накладних №№ 0646774 та 0210284 (арк.с. 96, 97) послуг з перевезення вантажу.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні 15.08.2017 р. не скористався, в попередніх судових засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що заявлена до стягнення сума коштів стосується послуг з перевезення вантажу, які відповідач не отримував і надані позивачем міжнародні товарно-транспортні накладні, на думку відповідача, це й підтверджують, оскільки в них містяться відомості, що вантажовідправником є невідоме відповідачу підприємство.

Розглянувши заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також факт підписання відповідної заяви уповноваженим представником позивача, Суд приймає до розгляду заяву позивача про зміну розміру позовних вимог та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, Суд відмовляє в його задоволенні як необґрунтованому. Так, вказане клопотання вмотивоване зайнятістю представника в іншому судовому засіданні. Втім, відповідачем, в порушення вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів неможливості направлення в дане судове засідання іншого представника. Окрім того, розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, обумовлений ст. 69 ГПК України строк розгляду даної справи вичерпано, що також унеможливлює, відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

21.09.2016 р. між позивачем (як виконавцем) та відповідачем (як замовником) було укладено договір №21/09/16 на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів (далі - договір на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів).

Відповідно до п. 1.1 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів, даний договір врегульовує взаємовідносини сторін при виконанні виконавцем доручень замовника з організації перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом.

Замовник планує та організовує, а виконавець здійснює міжнародне перевезення та доставляє вантаж із пункту завантаження в пункт вивантаження відповідно до заявок замовника (п. 1.2 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів)

Згідно з п. 4.1 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів, всі види послуг оплачуються замовником по договірним цінам (ставкам), зазначеним в заявці. Валюта платежу - гривня. Дата оплати - день зарахування грошових коштів на рахунок виконавця.

В п. 4.3 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів сторони домовились, що оплата здійснюється в строк до 7 банківських днів з моменту отримання замовником оригіналу CMR (ТТН) та оригіналу рахунка. В разовому замовленні можуть бути вказані інші строки оплати, які мають пріоритет перед умовами договору.

Згідно з п. 8.5 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів, умови заявки мають пріоритет перед умовами даного договору.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами було підписано Заявку №21/09/16 до договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів, відповідно до якої перевізник (позивач) за замовленням відповідача здійснює автотранспортну перевозку вантажу (медикаменти, 14 паллет/ 4 тони) автомобілем НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 за маршрутом Вишневий (Україна)-Казахстан; дата завантаження - 22.09.2016 р.; адреса завантаження - «Дельта Медикал» брокер ОСОБА_3, АДРЕСА_1; адреса розмитнення - Алмати 2, Караганда 1; вантажоодержувач - згідно CMR.

В заявці сторони домовились про наступний порядок розрахунків за договором: загальна сума фрахту становить 9800 дол. США; 40% (3800 дол.США) сплачується відповідачем як передплата, решта (6000 дол.США) сплачується відповідачем після отримання скану CMR та повного пакету документів впродовж 3-5 днів (згідно НБУ на момент завантаження).

Згідно CMR №0646774 ТОВ «Галаксі Фарм» через перевізника ОСОБА_3 поставило "Amanat" Ltd (місто Казахстан) товар в кількості 14 паллет.

Згідно CMR №0210284 ТОВ «Галаксі Фарм» через перевізника ОСОБА_3 поставило Kazakh Pharmaceutical Company Medservise (місто Алмати)товар в кількості 12 паллет.

Позивач стверджує, що вказане перевезення було здійснено на виконання ним своїх зобов'язань за договором на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів та заявкою №21/09/16.

На оплату наданих послуг позивач виставив відповідачу рахунок №82 від 20.10.2016 р. (арк.с. 20).

Позивач стверджує, що відповідач частково розрахувався за надані за договором на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів послуги в сумі 93974,00 грн. (на підтвердження чого надає прибутково-касовий ордер №1 від 23.09.2016 р. на суму 93974,00 грн.), що призвело до виникнення заборгованості в сумі 160577,08 грн. та зумовило звернення з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, Суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Отже, перевезенням вважається доставлення вантажу з одного чітко визначеного пункту до іншого чітко визначеного пункту; учасниками правовідносин з перевезення вантажу є одержувач (конкретно визначена особа, яка безпосередньо отримує товар), перевізник (конкретно визначена особа, яка здійснює перевезення вантажу) та відправник (конкретно визначена особа, яка передає вантаж для його перевезення та оплачує перевезення такого вантажу).

Оскільки за укладеним з відповідачем договором позивач зобов'язався здійснити саме міжнародне перевезення та доставку вантажу з пункту завантаження згідно із заявками відповідача (п. 1.2 договору), Суд дійшов висновку, що укладеним договором сторони врегулювали саме відносини з перевезення (а не транспортного експедирування), за якими перевізником визначено позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Договором сторони не визначали обов'язок позивача особисто виконати перевезення, зміст зобов'язання за договором про неможливість виконання обов'язків перевізника іншою особою також не свідчить. А як свідчить зміст заявки до договору, сторони дійшли згоди, що перевізником вантажу згідно заявки буде не позивач, а саме - ОСОБА_3

В п. 8.5 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів, сторони домовились, що умови заявки мають пріоритет перед умовами даного договору.

Заявкою №21/09/16 сторони наступним чином врегулювали умови перевезення вантажу: перевізник (ОСОБА_3.) мав доставити довірений відправником («Дельта Медикал») вантаж (14 паллет/4 тони медикаментів) в пункти призначення: Алмати 2 і Караганда 1 та видати його одержувачу (згідно даних міжнародної товарно-транспортної накладної).

Згідно з ч. 2 ст. 908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За приписами п. 47 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 27 червня 1969 р. N 401, чинного на даний момент, вантажовідправник повинен подати перевізнику товарно-транспортні накладні. Товарно-транспортні накладні і акти заміру (зважування) є основними транспортними документами, які визначають взаємовідносини між вантажовідправниками, вантажоодержувачами та перевізником. Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ними в товарно-транспортних документах. Автотранспортні підприємства і організації (тобто перевізник) мають право перевіряти правильність цих відомостей.

Отже, з огляду на положення ст. 909 ЦК України, п. 47 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 27 червня 1969 р. N 401, та ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, належним доказом виконання позивачем перед відповідачем своїх зобов'язань за договором є - міжнародна товарно-транспортна накладна, яка містить всі погоджені сторонами в заявці та договорі відомості, за якими перевізник (позивач особисто чи залучений ним перевізник ОСОБА_3.) доставив завантажені відправником («Дельта Медикал») 14 паллет/4 тони медикаментів в пункти призначення: Алмати 2 і Караганда 1 та видав їх одержувачу (згідно даних міжнародної товарно-транспортної накладної).

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано міжнародні товарно-транспортні накладні №№ 0646774 та 0210284 (арк.с. 96, 97).

В матеріалах справи відсутні докази щодо наявності у позивача чи безпосереднього перевізника (ОСОБА_3.) зауважень щодо правильності заповнення вказаних міжнародних товарно-транспортних накладних, хоча як зазначалось вище, п. 47 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 27 червня 1969 р. N 401, надає перевізнику право перевіряти правильність заповнення відомостей в міжнародних товарно-транспортних накладних.

Зміст міжнародної товарно-транспортної накладної № 0646774 свідчить, що перевізник (ОСОБА_3.) доставив довірений відправником (ТОВ «Галаксі Фарм») вантаж (14 паллет) та видав його одержувачу (ТОВ «+Аманат»). Розмитнення товару відбулось на митному посту №39851804.

Зміст міжнародної товарно-транспортної накладної № 0210284 свідчить, що перевізник (ОСОБА_3.) доставив довірений відправником (ТОВ «Галаксі Фарм») вантаж (12 паллет) та видав його одержувачу (ТОВ «Медсервис Плюс»). Розмитнення товару відбулось на митному посту №55302.

Аналізуючи зміст домовленості сторін згідно умов договору, заявки №21/09/16 та зміст наданих позивачем міжнародних товарно-транспортних накладних (МТТН) №№0646774 та 0210284 (арк.с. 96, 97), Суд констатує, що:

1) МТТН свідчать про здійснення перевезення вантажу від вантажовідправника ТОВ «Галаксі Фарм», замість, як то передбачено заявкою №21/09/16 - «Дельта Медикал»;

2) МТТН свідчать про здійснення перевезення вантажу в кількості 26 паллет, замість, як то передбачено заявкою №21/09/16 - 14 паллет;

3) МТТН свідчать про розмитнення товару на митних постах №39851804 та 55302, замість, як то передбачено заявкою №21/09/16 - Алмати 2, Караганда 1.

Інших доказів виконання договору та заявки №21/09/16 позивачем, в порушення вимог ст. 909 ЦК України та ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано.

За таких обставин, Суд констатує, що міжнародні товарно-транспортні накладні №№ 0646774 та 0210284 з достовірністю не підтверджують факту виконання позивачем своїх зобов'язань перед відповідачем саме за договором та заявкою №21/09/16.

Позиція відповідача з приводу доведеності правового зв'язку між договором, заявкою №21/09/16 та міжнародними товарно-транспортними накладними (МТТН) №№ 0646774 та 0210284 (арк.с. 96, 97) у зв'язку з тим, що і в заявці і в МТТН адреса завантаження є АДРЕСА_1 - є безпідставною. Адже, в заяві відправником є одна особа («Дельта Медикал»), а в МТТН - інша (ТОВ «Галаксі Фарм»). При цьому, Суд наголошує, що ідентифікувати юридичну особу лише за адресою реєстрації - є неможливим.

Твердження позивач про те, що відповідач (ТОВ «Асканія Транс») є особою, яка безпосередньо подала заявку на перевезення за замовленням основного клієнта - швейцарської компанії Delta Medical Promotions, яка доручила відправлення товару ТОВ «Галаксі Фарм» - по-перше, матеріали справи не підтверджують; по-друге, не свідчать про наявність правового зв'язку між погодженим сторонами в наявній в матеріалах справи заявці відправником товару «Дельта Медикал» та відправником товару згідно CMR ТОВ «Галаксі Фарм».

Заявка Delta Medical Promotions від 19.09.2016 р. на отримання товару, відповідно до якої відправником є ТОВ «Галаксі Фарм», завантажувачем - Pharmaceutical products, а контактними особами - Amanat Ltd, Medservice Plus, Viva Pharm LLP - з достовірністю не підтверджує обставин здійснення позивачем перевезення за МТТН №№ 0646774 та 0210284 на виконання договору та заявки №21/09/16.

Отже, оскільки доказування не може базуватись на припущеннях, позивачем не доведено факту виконання зобов'язань саме в межах договору та заявки №21/09/16, які визначені ним як підстави позову.

Окрім того, статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В заявці та договорі сторони погодили, що остаточна оплата послуг з перевезення здійснюється відповідачем на користь позивача після отримання скану CMR та повного пакету документів впродовж 3-5 днів.

Втім, позивачем, в порушення вимоги ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів отримання відповідачем скану CMR та повного пакету документів. Надані позивачем поштовий чек про здійснення поштового відправлення (арк.с.22) про відповідні обставини не свідчить, оскільки не встановлює вмісту поштового відправлення. Опис вкладення до цінного листа від 22.02.2017 р. (арк.с.80) не містить відомостей про направлення повного пакету документів та МТТП № 0646774. Надана позивачем експрес-накладна №3645 взагалі не свідчить про здійснення кур'єрської доставки відповідачу, а також не містить відомостей про вміст такої доставки.

Отже позивачем не доведено не тільки факту надання відповідачу послуг з перевезення згідно умов договору та заявки, але й не доведено настання строку виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Твердження позивача про те, що факт здійснення відповідачем часткового розрахунку згідно прибутково-касового ордеру від 23.09.2016 (арк.с. 109) свідчить про визнання відповідачем своїх зобов'язань за договором та заявкою - є помилковим, оскільки прибутково-касовий ордер з достовірністю не свідчить про дійснення позивачем перевезення та здійснення відповідачем часткової оплати саме згідно МТТН №№ 0646774 та 0210284 (арк.с. 96, 97).

З огляду на наведене, враховуючи недоведеність позивачем факту виконанням ним своїх зобов'язань за договором №21/09/16 на транспортно-експедиційне обслуговування та міжнародне перевезення вантажів від 21.09.2016 р. та Заявкою №21/09/16, Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат Суд керується положеннями ст. 49 ГПК України та у зв'язку з відмовою в позові витрати по сплату судового збору покладає на позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 528, 530, 908, 909 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, Суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 21.08.2017 р.

Суддя Т.Д. Суярко