донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.08.2017р. справа №908/900/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддів Радіонової О.О. Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.
секретаря Трубникової Ю.О.

від позивача: не з»явився
від відповідача: не з»явився

розглянувши апеляційну скаргу Управління комунальної власності Бердянської міської ради м. Бердянськ, Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької області

від 05.07.2017р.
у справі №908/900/17 (суддя Колодій Н.А.)
за позовом Управління комунальної власності Бердянської міської ради м. Бердянськ, Запорізька область
до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 м. Бердянськ, Запорізька область
про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2014р. по 01.08.2015р. у в розмірі 2274,49грн.
ВСТАНОВИВ:

27.04.2016р. позивач, Управління комунальної власності Бердянської міської ради м.Бердянськ, Запорізька область, звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Бердянськ, Запорізька область про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2014р. по 01.08.2015р. у в розмірі 2774,49грн. (а.с.3-6).

25.05.2017р. позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог №995 від 19.05.2017р., в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2014р. по 01.08.2015р. у розмірі 2274,49грн. (а.с.35-36).

Позивач надав заяву №1334 від 03.07.2017р., в якій у зв»язку зі сплатою відповідачем суми заборгованості у розмірі 2274,49грн. просив суд припинити провадження у справі у зв»язку з відсутністю предмету спору, додавши докази оплати (а.с.112)

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.07.2017р. у даній справі у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі (а.с.117-119).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2014р. по 01.08.2015р. у в розмірі 2774,49грн. у зв»язку з припиненням правовідносин за договором оренди комунального майна №09 від 15.02.1999р. та звільненням відповідачем спірного приміщення з 22.03.2013р., що було встановлено під час розгляду справи №908/389/13-г та з посиланням на ст.35 ГПК України.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, звернувся із апеляційною скаргою, в якій вважає судове рішення таким, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Так, апелянт посилається на те, що висновки суду, викладені у рішенні в частині припинення зобов»язань ФОП ОСОБА_6 з використання приміщення, та відповідно, сплати орендної плати не відповідають дійсним обставинам справи.

Скаржник вважає, що відповідно до вимог п.1-1 ст.80 ГПК України суд припиняє провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору та зазначає про сплату відповідачем під час розгляду справи суми заборгованості у розмірі 2274,49грн.

15.08.2017р. від представника позивача на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв»язку з неможливістю прибуття представника у судове засідання з поважних причин, додавши відповідні докази, яке колегією суддів розглянуте та залучене до матеріалів справи (а.с.138-139).

28.08.17р. від відповідача до Донецького апеляційного господарського суду надійшли заперечення, в яких відповідач просив рішення суду від 05.07.2017р. по даній справі залишити без змін, які колегією суддів розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи (а.с.141-143).

28.08.2017р. через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду надійшли пояснення від відповідача, які колегією суддів розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи (а.с.155-165).

28.08.2017р. від відповідача надійшло клопотання, з якого вбачається, що він не визнає позовні вимоги, який колегією суддів розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи (а.с.172-174).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.07.2017р. по справі №908/900/17 порушено апеляційне провадження (головуючий суддя Радіонова О.О., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.) за апеляційною скаргою Управління комунальної власності Бердянської міської ради на рішення господарського суду Запорізької області від 05.07.2017р. по справі №908/900/17 та призначено до розгляду на 29.08.2017р. о 10-15год.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів у зв"язку з перебуванням у відпустці судді Попкова Д.О., визначено наступний склад суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

Позивач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв»язку з неможливістю прибуття представника у судове засідання з поважних причин.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.

Враховуючи те, що явка сторін у судове засідання не була визнана обов"язковою, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, тому у задоволені клопотання позивача відмовила.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визначається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач, Управління комунальної власності Бердянської міської ради м. Бердянськ, Запорізька область є юридичною особою (ідентифікаційний код 25473739), що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи та Положенням про Управління комунальної власності Бердянської міської ради (а.с.10-13).

Відповідач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що підтверджено витягом головного управління регіональної статистики (а.с.56).

Між Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради (за договором - орендодавець, далі - позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (за договором - орендар, далі - відповідач) було укладено договір оренди комунального майна №09 від 15.02.1999р., відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення за адресою АДРЕСА_1, площею 3,0 кв.м., які знаходяться на балансі підприємства (організації, закладу) середня школа №2 для використання його під магазин по продажу біжутерії на підставі рішення виконкому від 28.01.1999р. №43. (а.с.14-15).

Вступ орендаря у користування майном настає з моменту підписанням сторонами договору (п.2.1 договору).

На виконання умов договору сторонами був підписаний Акт здачі-приймання орендованої площі від 15.02.1999р., згідно якого дирекція школи №2 передав в оренду, а орендар прийняв підсобні приміщення, загальною площею 3,0 кв. м., розташовані в школі №2 по АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Розділом 3 договору сторони визначили орендну плату.

За умовами п. 3.1, п 3.2 договору, в редакції додаткової угоди від 13.03.2006р., орендна плата складає на 01.03.2006р. 47,81 грн. - з урахуванням помісячного індексу інфляції. Орендна плата перераховується не пізніше 15 числа кожного місяця а розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до п.4.2 договору орендар зобов»язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцю орендну плату.

Відповідно до п. 9.1 договору, цей договір укладено строком на 2 роки - з 15.02.1999р. до 31.12.2000р.

Додатковими угодами від 22.01.2001р., від 13.03.2006р. та від 21.04.2006р. вносилися зміни до п. 9.1 договору, зокрема, за останньою угодою був подовжений строк дії договору оренди нежитлового приміщення від 15.02.1999р. №09 до 10.03.2011р. (а.с.18, 19, 20).

Як зазначає позивач, враховуючи відсутність заперечень сторін щодо продовження договору на момент закінчення строку дії договору, строк дії договору продовжувався на той самий строк і на тих самих умовах.

01.08.2015р. згідно Акту здачі-приймання нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_1 орендар, ФОП ОСОБА_6 здав, а балансоутримувач прийняв нежитлове приміщення, загальною площею 3,0кв.м., розташоване на першому поверсі трьохповерхового будинку загальноосвітньої школи №2 по АДРЕСА_1 (а.с.84).

02.03.2017р. позивач звертався до відповідача з претензією №417, в якій просив перерахувати суму боргу у розмірі 2774,49грн. (а.с.21).

Відповідач на вказану претензію не відреагував, суму боргу не сплатив.

Зазначене вище стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2014р. по 01.08.2015р., з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог у в розмірі 2 274,49грн. за договором оренди комунального майна 15.02.1999р. №09.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо стягнення боргу з орендної плати за договором оренди комунального майна №09 від 15.02.1999р.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992р. № 2269-ХП (далі -Закон № 2269).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписи статті 11 ЦК України передбачають, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Загальні положення про найм (оренду) передбачені главою 58 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов»язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п"ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Додатковою угодою від 22.01.2001 р. на підставі рішення № 1 від 16.01.2001 р. сторони продовжили строк оренди приміщення до 31.12.2005 р. (на 5 років) (а.с.18).

Додатковою угодою від 13.03.2006 р. на підставі рішення Комітету по передачі в оренду майна територіальної громади міста Бердянська від 30.12.2005 р. № 18 продовжено строк оренди приміщення до 31.12.2008 р.(а.с.19).

Додатковою угодою від 21.04.2006 р. на підставі рішення Комітету по передачі в оренду майна територіальної громади міста Бердянська від 03.04.2006 р. № 5 продовжено строк оренди приміщення до 10.03.2011 р. з особливими умовами: забезпечувати доступ до пожежного виходу (а.с.20).

З пояснень відповідача вбачається, що до закінчення терміну дії договору оренди відповідач зверталась до позивача з листом від 03.02.2011 р. М-347 щодо продовження договору оренди.

За результатами розгляду звернення відповідача Бердянською міською радою прийняті рішення від 31.03.2011 р. № 10 "Про продовження договорів оренди комунального майна" та від 07.07.2011 р. № 33 "Про внесення змін до рішення восьмої сесії міської ради VІ скликання від 31.03.2011 р. № 10 "Про продовження договорів оренди комунального майна", відповідно до яких доручено Управлінню комунальної власності Бердянської міської ради продовжити строк оренди нежитлового приміщення строком до 10.02.2014 р. (на 2 роки 11 місяців) з особливими умовами: "Сторони зобов'язуються змінювати умови орендної плати на підставі рішень Бердянської міської ради, що регулюють розміри орендних ставок за користування майном комунальної власності територіальної громади міста Бердянська".

На виконання вищевказаних рішень Бердянської міської ради Виконавчий комітет Бердянської міської ради направив ФОП ОСОБА_6 для підписання у строк до 15.08.2011р. проект додаткової угоди до договору оренди комунального майна, а також повідомив про необхідність застрахувати орендоване майно.

ФОП ОСОБА_6 зі свого боку підписала проект додаткової угоди та уклала із ВАТ "Страхова компанія "Оранта-Січ" договір страхування орендованого майна від 15.08.2011 р. №29.

З боку орендодавця додаткову угоду щодо продовження договору оренди від 15.02.1999р. № 09 укладено не було, оскільки до Управління комунальної власності Бердянської міської ради надійшов припис Бердянської міжрайонної прокуратури від 04.07.2011 р. вих. № 15/424 про усунення порушень вимог Закону України "Про освіту" щодо дострокового розірвання договорів оренди комунального майна, у тому числі з приватним підприємцем ОСОБА_6 Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради на виконання припису прокуратури було внесено проект рішення "Про дострокове розірвання договорів оренди комунального майна" на розгляд Бердянської міської ради. За підсумками голосування, що відбулося 26.08.2011 р., зазначене рішення не прийнято.

Також Бердянському міському голові внесено подання Бердянської міжрайонної прокуратури від 21.01.2013 р. про скасування пункту 1.1.4 рішення Бердянської міської ради "Про продовження договорів оренди комунального майна" та пункту 1.3 рішення Бердянської міської ради № 33 від 07.07.2011 р. "Про внесення змін до рішення восьмої сесії міської ради VІ скликання від 31.03.2011 р. № 10 "Про продовження договорів оренди комунального майна".

З листа позивача від 02.08.2013р. № 2381 вбачається, що п. 1.1.4 рішення Бердянської міської ради "Про продовження договорів оренди комунального майна" та пункту 1.3 рішення Бердянської міської ради № 33 від 07.07.2011 р. "Про внесення змін до рішення восьмої сесії міської ради VІ скликання від 31.03.2011 р. № 10 "Про продовження договорів оренди комунального майна" скасовано. Пунктом 1.6 доручено Управлінню комунальної власності Бердянської міської ради розірвати за взаємною згодою сторін договір оренди комунального майна від 15.02.1999р. № 09, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. площею 3,0 кв.м з ПП ОСОБА_6 та укласти з ПП ОСОБА_6 угоду про розірвання договору оренди комунального майна (а.с.102).

Цим листом позивач направив відповідачу на підпис проект угоди про розірвання договору оренди комунального майна від 15.02.1999р. № 09 та просив терміново повернути міськвиконкому, на що відповідач не відреагувала.

Доказів укладання додаткових угод щодо продовження сторонами строку оренди приміщення після Додаткової угоди від 21.04.2006 р в подальшому сторонами суду не надано.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що сторони під час розгляду справи № 908/389/13-г за взаємним волевиявленням припинили правовідносини за договором оренди комунального майна № 09 від 15.02.1999р. з 22.03.2013р.

У даній справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Управління комунальної власності Бердянської міської ради до ФОП ОСОБА_6 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Бердянської міської ради Запорізької області та відділу освіти виконавчого комітету Бердянської міської ради про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення, ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.03.2013р., залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.07.2013р., провадження було припинено на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки ні відповідач ні його майно не знаходяться в орендованому приміщенні, тому ніяких перешкод у користуванні приміщення, яке зазначене прокурором у позові, відповідач не здійснює.

22.03.2013р. сторонами було складено та підписано Акт обстеження приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 площею 3,0 кв.м відповідно до договору оренди укладеного між Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради та ФОП ОСОБА_6 від 15.02.1999р. № 09, за яким ФОП ОСОБА_6 22.03.2013р. о 14.35 за власним бажанням забрала свої речі з нежитлового приміщення площею 3,0 кв.м, яким вона користується відповідно до договору оренди комунального майна від 15.02.1999р. № 09, а саме: стелаж (а.с.85).

Проте, такої підстави припинення договору оренди державного та комунального майна як звільнення орендованого приміщення, законом не передбачено.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону № 2269 договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об"єкта оренди орендарем (за участі орендаря); банкрутства орендаря; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Частина 3 ст. 26 Закону № 2269 встановлює, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов"язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що договір оренди комунального майна від 15.02.1999р. № 09 за погодженням сторін розірвано не було, доказів звернення до суду щодо дострокового розірвання договору сторонами не надано, а строк оренди приміщення за Додатковою угодою від 21.04.2006 р. на підставі рішення Комітету по передачі в оренду майна територіальної громади міста Бердянська від 03.04.2006 р. № 5 сплив 10.03.2011 р.

Позивач з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2014р. до 01.08.2015р. яка складає 2 274,49 грн., тобто після закінчення строку, на який було укладено договір оренди комунального майна від 15.02.1999р. № 09.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2014р. до 01.08.2015р. яка складає 2 274,49 грн., колегія суддів вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Як вже зазначалось вище, відмовляючи у задоволенні позовних вимог по даній справі, суд першої інстанції виходив із того, що у позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2014р. по 01.08.2015р. у в розмірі 2774,49грн., у зв»язку з припиненням правовідносин за договором оренди комунального майна №09 від 15.02.1999р. та звільненням відповідачем спірного приміщення з 22.03.2013р., що було встановлено під час розгляду справи №908/389/13-г та з посиланням на ст.35 ГПК України.

Колегія суддів зазначає, що застосування місцевим господарським судом ст. 35 ГПК України в даному випадку є помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається фактам, встановленим судовим рішенням.

Обставини, за якими було припинено провадження у справі №908/389/13-г ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.03.2013р. відповідно до вимог п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, не мають преюдиціального значення, враховуючи вищенаведене, в тому посилання суду першої інстанції на норми ст. 35 ГПК України в даному випадку колегія суддів вважає помилковими.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи під час розгляду справи №908/900/17 позивач звертався до місцевого господарського суду з заявою про припинення провадження у вказаній справі у зв»язку зі сплатою відповідачем суми заборгованості за договором оренди комунального майна №09 від 15.02.1999р. у розмірі 2274,49грн., додавши докази відповідної оплати (а.с.113).

Припинити провадження у справі у зв"язку з відсутністю предмету спору скаржник (позивач) також просив в апеляційній скарзі.

Проте, місцевий господарський суд не навів доводів прийняття або відхилення даної заяви позивача.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позовних вимог, виходячи з фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, проте судове рішення повинно бути залишено без змін за мотивами, викладеними в даній постанові.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, статтями 33, 34, 43, 99, 101, 102, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Бердянської міської ради м.Бердянськ, Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 05.07.2017р. у справі №908/900/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 05.07.2017р. у справі №908/900/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді І.В.Зубченко

Л.Ф.Чернота

Надр.5 прим:1 -у справу; 1 -позивачу;1 -відповідачу; 4- ДАГС; 5-ГС Запоріз. обл.