РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2017Справа №910/9438/17
За позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ»

про стягнення 15262,65 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Сахній А.Я. (представник за довіреністю);

від відповідача - Фурсік Н.О. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми боргу у вигляді вартості непоставленого товару та санкцій за Договором № від 21.11.2013 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань поставити передплачений товар.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, у засіданні та відповідно до поданого ним клопотання проти позову заперечував з підстав, що за відомостями його бухгалтерського обліку заборгованість менша.

Клопотання Відповідача про зобов'язання сторін до проведення звірки взаєморозрахунків судом відхилено, оскільки Відповідачем документально не обгрунтвоано підстав взаємозвірку проводити, а саме, не надано доказів поставки товару на більшу суму, або внесення передплати на меншу суму, ніж вказав Позивач у позові.

У судовому засіданні 16.08.2017 було оголошено перерву на 23.08.2017.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Позивачем, як передплатником, та Відповідачем, як виконавцем (постачальником), Договору № від 21.11.2013 (далі - Договір), Позивачем було внесено Відповідачу обумовлену Договором передплату за періодичні видання в сумі 96793,49 грн., що підтверджується залученими до справи копіями платіжних доручень та банківськими виписками.

Поставлено Відповідачем, відповідно до залучених до справи актів приймання-передачі, було товару на суму, меншу за передплату на 2445,89 грн.

Докази поставки товару на суму 2445,89 грн. у справі відсутні, а також відсутні докази повернення коштів.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Враховуючи, що Відповідач у визначений Договором строк передав товар у меншій кількості, ніж це було встановлено Договором, та після закінчення строку дії Договору (30.06.2014) у зв'язку з простроченням Позивач втратив інтерес до товару, то Позивач на підставі ст. 670 ЦК України звернувся з позовом про повернення сплаченої за нього суми коштів.

Матеріалами справи доведено прострочення Відповідачем повернення 2445,89 грн. передплати за недопоставлений товар після закінчення строку дії Договору з 01.07.2017, і розрахунок заборгованості з повернення передплати Відповідачем не спростовано, натомість судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, тому позовні вимоги згідно зі статтями 525, 526, 530, 670 ЦК України, ст. 193 ГК України про стягнення 2445,89 грн. заборгованості з повернення передплати за недопоставлений товар визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов'язання, як негрошового щодо поставки товару, так і грошового щодо повернення передплати за недопоставлений товар по закінченню договірних відносин (закінчення строку дії Договору), що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Згідно Додатку 1 до розпорядження КМУ від 12.03.2005 № 64 «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності підприємств державного сектору економіки» Позивач належить до підприємств державного сектору економіки.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ЦК України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Стаття 625 ЦК України також передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами Позивача щодо правомірності нарахування Відповідачу:

- пені за ст. 231 ЦК України та на підставі п. 8 Договору у вигляді 0,2% суми Договору (96793,49 грн.) за кожен день прострочення за порушення зобов'язань по Договору (негрошового зобов'язання) з поставки усього обсягу передплачених видань;

- штрафу у розмірі 7% за ст. 231 ЦК України від вартості непоставлених видань;

- 3% річних за ст. 625 ЦК України за порушення зобов'язання по Договору (грошового) з повернення суми передплати за недопоставлений товар по закінченню договірних відносин (закінчення строку дії Договору).

Розрахунок пені, штрафу та 3% річних судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

При цьому, заперечення Відповідача проти позову, що заборгованість з повернення суми передплати за недопоставлений товар по закінченню договірних відносин (закінчення строку дії Договору) є меншою, ніж заявлена Позивачем, судом відхиляються як документально необґрунтовані, оскільки Відповідачем не надано доказів поставки видань, або повернення коштів, а отже - не надано доказів зменшення суми заборгованості, а наданий Відповідачем акт звірки належним доказом зменшення заборгованості не є, оскільки є односторонно-підписаним, не підтверджений іншими доказами, та заперечений Позивачем.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 12333,88 грн. пені, 311,67 грн. 3% річних та 171,21 грн. штрафу визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Отже, вимоги позову задовольняються повністю. Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача. Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» (м. Київ, вул. Кіото, 25; ідентифікаційний код 20050164) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) 2445 (дві тисячі чотириста сорок п'ять) грн. 89 коп. заборгованості, 12333 (дванадцять тисяч триста тридцять три) грн. 88 коп. пені, 311 (триста одинадцять) грн. 67 коп. 3% річних, 171 (сто сімдесят одну) грн. 21 коп. штрафу, а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.09.2017

Суддя Сташків Р.Б.