ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 серпня 2017 року № 912/2421/17

Суддя господарського суду Кіровоградської області Макаренко Т.В. розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продімпекс"

про стягнення 15 023,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою № 404 від 16.08.17 з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Продімпекс" 15 023,11 грн. з покладенням судових витрат на відповідача.

Господарський суд Кіровоградської області відповідно до норми статті 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язаний повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, з огляду на таке.

За пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників" не подало доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі, у позовній заяві просить суд відстрочити сплату судового збору за подання даного позову до ухвалення судового рішення по даній справі, з огляду на перебування позивача з 24.11.16 у стані ліквідаційної процедури на підставі Закону України "Про судовий збір".

При розгляді поданого клопотання господарський суд враховує наступне.

У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз змісту зазначеної норми свідчить про те, що суд наділений правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин.

При цьому, обов'язок доведення виключних обставин для задоволення клопотання про звільнення сплати судового збору покладається на позивача.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому також вказано, що оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до ст. 44 Господарського Кодексу України підприємництво здійснюється, зокрема, на основі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Господарський суд зазначає, що всі форми власності в Україні рівні, а тому нікому не може бути надано також і процесуальних переваг у відстроченні сплати судового збору.

Відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/2015 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)" за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Враховуючи викладене та роз'яснення п. 3.1. постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України суд вважає, що наведені позивачем підстави визнання ПрАТ "Завод напівпровідників" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, не можуть вважатися виключними та достатніми обставинами для відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, доводи, наведені позивачем в якості підстави для відстрочення сплати судового збору, не можуть вважатись виключними та поважними в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, позивачем не підтверджено жодними доказами відсутність коштів для сплати судового збору.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочення сплати судового збору.

Крім цього, господарський суд враховує положення пункту 2 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України, в яких закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, наведені позивачем обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних правових підстав для задоволення клопотання останнього про відстрочення сплати судового збору.

Відсутність доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ліквідатора ПрАТ "Завод напівпровідників", арбітражного керуючого ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ПрАТ "Завод напівпровідників" № 404 від 16.08.17 (вх.№ 2421/17 від 19.08.17) та додані до неї документи, повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку та строк, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити Приватному акціонерному товариству "Завод напівпровідників" (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 16), ТОВ "Фірма Продімпекс" (25015, м. Кропивницький, площа Дружби Народів, 3).

Суддя Т. В. Макаренко