ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2017 р. Справа № 925/826/17

Господарський суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_3 за довіреністю,

від третіх осіб не зявились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" м.Черкаси

до Черкаської міської ради, м.Черкаси,

ІІІ особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Головне управління державної казначейської служби України у Черкаській області

- Черкаська обласна державна адміністрація,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, в якому позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Фірма "Акант+К" внаслідок розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки просить суд посилаючись, зокрема, на ч.2 ст.625 ЦК України стягнути з відповідача - Черкаської міської ради на користь позивача грошові кошти в загальному розмірі - 2 059 312,37 грн. 37 коп., з яких:

- 1 027 690,36 грн. - сума основного боргу;

- 91 394,05 грн. три проценти річних (відсотки за користування грошовими коштами) від простроченої суми;

- 940 227,96 грн. втрати внаслідок інфляції.

Представники позивача заявлені вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Зокрема, 24.07.2007 Черкаська міська рада прийняла Рішення № 4-574 про продаж земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 + К» площею 33 508 кв.м по вулиці Промисловій, 15.

03.09.2008 на підставі вищевказаного рішення між Черкаською міською радою (Продавець) та ТОВ "ОСОБА_4 Акант+К" (Покупець) було укладено Договір купівлі - продажу земельної ділянки (надалі - Договір) за адресою: м. Черкаси, вул. Промислова, 15 загальною площею 33508 кв.м., право власності на яку було посвідчено державним актом серії ЯЗ № 043540 від 29.04.2009 року.

Відповідно до п.1.4. Договору «Земельну ділянку продано за - 1 027 690,36 грн., без урахування ПДВ.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.04.2014 року у справі № 5026/1883/2012 у задоволенні позову Заступнику прокурора Черкаської області було відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 липня 2014 року рішення Господарського суду Черкаської області від 10.04.2014 року у справі № 5026/1883/2012 - скасовано. Тобто, усі документи які стали підставами для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, в тому числі державний акт на право власності на земельну ділянку судом визнано недійсними.

Сплативши до бюджету вартість земельної ділянки відповідно до Договору купівлі продажу земельної ділянки ТОВ «ОСОБА_4 АКАНТ +К» має право на повернення сплаченої грошової суми, після визнання вказаного договору недійсним, відповідно до положень ст. 216 ЦК України.

В 2014 році ТОВ «ОСОБА_4 +К» неодноразово зверталася до Черкаської міської ради з листами про повернення грошових коштів, у розмірі - 1027 690,36 грн. Листи від 09.10.2014 року, від 07.11.2014 року). Листом від 05.12.2014 року № 13567-01-20 Черкаською міською радою було надано відповідь та запропоновано звернутись до Управління Державного казначейства у м. Черкаси, оскільки повернення коштів здійснюють органи Державного казначейства України - своїми листами Черкаська міська рада постійно перенаправляє ТОВ «ОСОБА_4 +К» до органів Казначейства, які в свою чергу не мають законних підстав для виплати грошових коштів у зв'язку із відсутністю Подання Черкаської міської ради до Управління державного казначейства, з зазначенням суми стягнення яку повинна повернути.

03.05.2017 за № 03/05 ТОВ «ОСОБА_4 +К» повторно звернулася до Черкаської міської ради з листом-претензією про повернення грошових коштів. Листом від 12.06.2017 року № 6614-01-21 Черкаською міською радою було надано відповідь в якому Відповідач не заперечував про наявність боргу, але питання виділення коштів з місцевого бюджету пропонував розглянути на сесії міської ради - проте дане питання на сесіях не розглядалося по даний час

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні заявлених позовних вимог не визнав посилаючись на те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 липня 2014 року у справі № 5026/1883/2012 апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.04.2014 у справі № 5026/1883/2012 задоволено, рішення Господарського суду Черкаської області від 10.04.2014 у справі № 5026/1883/2012 скасовано та прийнято нове рішення. Позовні вимоги задоволено повністю:

- визнано недійсним рішення Черкаської міської ради № 4-156 від 13.12.2007 "Про надання товариству ТОВ "ОСОБА_4 Акант+К" земельної ділянки в оренду по вул. Сурікова, 30" та № 4-574 від 24.07.2008 "Про продаж земельної ділянки ТОВ "ОСОБА_4 Акант+К" по вул.Промисловій,15";

- визнано недійсним договір від 03.09.2008 купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Промисловій, 15 у м. Черкаси, площею 33 508 кв.м., укладений між Черкаською міською радою та ТОВ "ОСОБА_4 Акант+К";

- визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №043540 від 09.04.2009;

- витребувано із незаконного володіння ТОВ "ОСОБА_4 Акант+К" земельну ділянку по вул. Промисловій, 15, м. Черкаси, площею 33508 кв.м.;

- зобов'язано ТОВ "ОСОБА_4 Акант+К" повернути земельну ділянку по вул. Промисловій, 15, м. Черкаси, площею 33508 кв.м у власність держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації та вирішено питання розподілу судових витрат.

Представник відповідача зазначив, що станом на день розгляду справи, Черкаській міській раді не відомо чи виконано рішення Київського апеляційного господарського суду від 15 липня 2014 року у справі № 5026/1883/2012, і чи повернута державі спірна земельна ділянка. Відповідно до постанови апеляційного суду, Черкаську міську раду не зобов'язували вчиняти жодних дій на користь будь-якої сторони у господарській справі № 5026/1883/2012.

Представник відповідача посилався на п.5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", яким визначено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (ст. 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (ст. 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав (а.с.46-47).

Представник від 3 особи - Головного управління державної казначейської служби України у Черкаській області в судове засідання не зявився, подав до суду письмове пояснення, в якому повідомив, що відповідно до п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845) безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з Порядком № 845 боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

П. 1 ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України визначено, що казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає, зокрема, розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства.

При цьому, відповідно до п. 1.8 Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 № 758, розрахунково-касове обслуговування клієнтів здійснюється органами Казначейства відповідно до умов договорів та додаткових договорів між органом Казначейства і клієнтами.

Станом на 22.08.2017 Черкаська міська рада в Головному управлінні не обслуговується, договору на розрахунково-касове обслуговування між Головним управлінням та Черкаською міською радою не укладалося.

Із відомостей на сайті УДППЗ «Укрпошта», за результатами пошуку відповідно до штрихкодового ідентифікатора 047 вбачається, що ухвала суду Черкаській обласній адміністрації вручена 16.08.2017 (а.с.80).

Представник від ІІІ особи Черкаської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про причини незявлення суд не повідомив.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є стягнення грошових коштів, отриманих відповідачем від позивача за договором купівлі-продажу який визнано судом недійсним; стягнення господарських санкцій за невиконання грошових зобовязань на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.

Із матеріалів та пояснень представників сторін справи вбачається, що рішенням Черкаської міської ради від 13.12.2001 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж та складання документа, що посвідчувало право користування земельною ділянкою Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 + К» (надалі - Позивач) по вулиці Сурікова, 30 та надано позивачу земельну ділянку площею 33508 кв.м. по вулиці Сурікова, 30 в оренду на 49 років (без права передачі її в суборенду) з правом подальшого викупу під об'єкт незавершеного будівництва (далі - Рішення від 13.12.2001).

П.6 вищевказаного Рішення припинено Черкаській виправній колонії № 62 УДДУПВП в Черкаській області право користування земельною ділянкою площею 33508 кв.м. по вул. Сурікова, № 30.

18.12.2007 Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Черкаської міської ради видано Наказ № 7002/14, яким було змінено порядковий вуличний знак споруди незавершеного будівництва (під якою розташована земельна ділянка площею 33508 кв.м. по вул. Сурікова, 30), а саме з № 30 по вул. Сурікова на № 15. Вулиця Сурікова переіменована у встановленому порядку на вул. Промислову. Ця обставина визнається сторонами і у суду сумнівів не викликає.

27.07.2008 між Черкаською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 + К» було укладено Договір оренди землі, на підставі якого в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 + К» надано земельну ділянку площею 33 508 кв.м по вулиці Промисловій, 15.

24.07.2007 Черкаською міською радою прийнято Рішення № 4-574 про продаж земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 + К» площею 33 508 кв.м по вулиці Промисловій, 15.

03.09.2008, на підставі вищевказаного рішення, між Черкаською міською радою (Продавець) та ТОВ "ОСОБА_4 Акант+К" (Покупець) було укладено Договір купівлі - продажу земельної ділянки (надалі - Договір) за адресою: м. Черкаси, вул. Промислова, 15 загальною площею 33508 кв.м., право власності на яку було посвідчено державним актом серії ЯЗ № 043540 від 29.04.2009 (далі Договір) (а.с.23-27).

Відповідно до п.1.4. Договору земельну ділянку продано за - 1 027 690,36 грн., і позивач сплатив їх до бюджету (а.с.28-35).

Договір та право власності позивача на земельну ділянку були у встановленому порядку зареєстровані, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні Витягом з Держреєстру правочинів та Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.26-27).

Позивач на виконання вищевказаних умов Договору перерахував в повному розмірі грошові кошти, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні відповідними платіжними дорученнями (а.с.28-34).

10 квітня 2014 року заступник прокурора Черкаської області звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, Управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області до Черкаської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ОСОБА_4 +К" про:

- визнання недійсним рішення Черкаської міської ради № 4-156 від 13.12.2007 "Про надання товариству ТОВ "ОСОБА_4 +К" земельної ділянки в оренду по вул. Сурікова, 30 (вул. Промисловій, 15) та № 4-574 від 24.07.2008 "Про продаж земельної ділянки ТОВ "ОСОБА_4 +К" по вул. Промисловій, 15;

- визнання недійсним Договору від 03.09.2008 року купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Промисловій, 615, м. Черкаси площею 33508 кв.м., укладеного між: Черкаською міською радою та ТОВ "ОСОБА_4 +К";

- визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 043540 від 09.04.2009 року;

- витребування із незаконного володіння ТОВ "ОСОБА_4 +К" земельної ділянки по вул. Промисловій, 15, м. Черкаси, площею 33508 кв.м;

- зобов'язання ТОВ "ОСОБА_4 +К" повернути земельну ділянку по вул. Промисловій, 15, в м. Черкаси, площею 33508 кв.м у власність держави в особі Черкаської обласної державної щ адміністрації

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.04.2014 у справі № 5026/1883/2012 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 липня 2014 року рішення Господарського суду Черкаської області від 10.04.2014 року у справі № 5026/1883/2012 скасовано (а.с.36-40).

Суд апеляційної інстанції 15 липня 2014 р. скасував рішення Черкаської міської ради №4-156 від 13.12.2007 «Про надання ТОВ «ОСОБА_4 +К» земельної ділянки в оренду по вул. Сурікова, 30»; №4-574 від 24.07.2008 «Про продаж земельної ділянки ТОВ «ОСОБА_4 +К» по вул. Промисловій 15»; визнано недійсним договір від 03.09.2008 купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Промисловій 15 у м. Черкаси, площею 33 508 кв.м. укладений між Черкаською міською радою та ТОВ «ОСОБА_4 +К»; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №043540 від 09.04.2009; вирішено питання про розподіл судових витрат (далі Постанова апеляційного суду).

В якості доказу виконання Постанови апеляційного суду від 15.07.2014 щодо передачі земельної ділянки позивач надав суду тільки лист керівника позивача від 23.12.2014, адресований до органів виконавчої служби, з якого вбачається, що 22.12.2014 між позивачем та Черкаської облдержадміністрацією складався ОСОБА_3 прийому-передачі земельної ділянки, розташованої в м.Черкаси по вул. Промислова,15.

Відповідно до положень ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Держказначейства та Черкаської міської ради з листами про повернення грошових коштів, у розмірі - 1027 690,36 грн. (від 09.10.2014, від 07.11.2014).

Зокрема, 03.05.2017 за № 03/05 ТОВ «ОСОБА_4 +К» звернулось до Черкаської міської ради з листом-претензією про повернення грошових коштів (а.с.42).

Відповідач листом від 12.06.2017 № 6614-01-21 надав відповідь, в якій не заперечував наявність боргу, але питання виділення коштів з місцевого бюджету пропонував розглянути на сесії міської ради.

Аналізуючи доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.

Ст.536 ЦК України містить такі положення.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Доводів та доказів відповідно до змісту ст.536 ЦК України позивач суду не подав.

Натомість, позивач вимоги про стягнення 3% річних та втрат внаслідок інфляції обґрунтовує положеннями ч.2 ст.625 ЦК України посилаючись на п.5.6 Договору.

Аналізуючи п.5.6 Договору, суд бере до уваги, що його умовами відповідальність Продавця (тобто відповідача) передбачена тільки у випадку розірвання договору (а не визнати його недійсним) і лише за наявності вини Продавця.

Доказів вини Продавця у розумінні п.5.6 Договору позивач до суду не подав.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобовязання, її дія поширюється на всі види грошових зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Цією статтею регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина пята статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобовязальних правовідносин. З рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

У справі, яка розглядається, 15 липня 2011 року договір купівлі-продажу за рішенням суду було визнано недійсним. Проте, відповідач не повернув позивачеві грошові кошти в розмірі 1027690,36 грн. У звязку із цим застосуванню підлягає стаття 1212 ЦК України, згідно з якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовується і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Суд приходить до переконання про те, що якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів.

Суд вважає, що у разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до статті 536 ЦК України й унеможливлюється стягнення 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у Постанові від 02.03.2016 № 6-2491цс15.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 027 690,36 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 15415 грн. 25 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути 1 027 690,36 грн. та 15415 грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору з Черкаської міської ради (, вул.Б.Вишневецького,36, м.Черкаси, 18000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Акант+К" (, вул.Хоменка,15, м.Черкаси, 18008).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено 04.09.2017

Суддя В.В.Єфіменко