УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.09.2017Справа № 904/8095/17

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЙОЛА"

про стягнення 18 356,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом б/н від 18.08.17 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЙОЛА" про стягнення 18 356,88 грн.

Ухвалою від 28.08.2017р. Господарський суд Дніпропетровської області направив позовні матеріали Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Дослідивши позовну заяву б/н від 18.08.17 та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів,відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

До позовної заяви б/н від 18.08.17 позивач долучив опис вкладення в цінний від 21.08.2017р. та копію квитанції поштового відділення від 21.08.2017р.

Дослідивши вказані докази, суд встановив, що в наданих документах, які підтверджують направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача, вказана адреса направлення позовної заяви відповідача: 49000, м. Дніпро, вул. Марії Кюрі, 5, офіс 120.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб (офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України http://usr.minjust.gov.uа), юридична адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЙОЛА" зазначена: 01004, м. Київ, вул. Антоновича, будинок 13, офіс 7.

Отже, позивачем не надано суду доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів за юридичною адресою відповідача, яка є достовірною та зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За наведених обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя Пукшин Л.Г.