ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. Справа № 911/1130/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (договір б/н від 10.04.2017 р. про надання послуг адвоката);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 1 від 10.10.2016 р.);

від третьої особи: ОСОБА_3 (довіреність № 245 від 09.06.2017 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Чисті матеріали, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Тера-Енерго, м. Бровари

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Публічного акціонерного товариства „Київобленерго, м. Вишневе

про стягнення 599 611, 70 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Чисті матеріали звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „Тера-Енерго про стягнення 470 000, 00 грн основної заборгованості, 74 292, 41 грн пені, 43 819, 84 грн інфляційних збитків, 11 499, 45 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати у повному обсязі за товар згідно з договором № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.04.2017 р. порушено провадження у справі № 911/1130/17 за позовом ТОВ „Чисті матеріали до ТОВ „Тера-Енерго про стягнення 599 611, 70 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 10.05.2017 р.

10.05.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшов лист № 2/10-05 від 10.05.2017 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

10.05.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 24.05.2017 р.

24.05.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 24.05.2017 р., що долучені судом до матеріалів справи.

24.05.2017 р. у судовому засіданні представник відповідача надав відзив б/н б/д на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

24.05.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 14.06.2017 р. Також, даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Публічне акціонерне товариство „Київобленерго.

14.06.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 14.06.2017 р., що долучені судом до матеріалів справи.

14.06.2017 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 27.06.2017 р.

27.06.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 27.06.2017 р., що долучені судом до матеріалів справи.

27.06.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшли додаткові пояснення б/н б/д, у яких він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

27.06.2017 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи у судовому засіданні надав усні по суті спору.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

22.06.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 22/06/16-1 купівлі-продажу, згідно з умовами п. 1.1. якого на умовах і в порядку, обумовлених даним договором, продавець зобовязується передати у власність покупця товар, зазначений у п. 1.2. договору, а покупець зобовязується оплатити вартість товару й прийнти товар у продавця.

Згідно з п. 1.2. договору товар, який постачається: - приєднання електричних мереж (комірки № 18, № 46 та ПС 110/10 кв „Алюмінієва).

Відповідно до п. 2.1. договору загальна сума договору становить 570 000, 00 грн.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна товару є договірною і вказується у видатковій накладній на товар і включає в себе ПДВ у випадках, передбачених чинним законодавством України та/або інші будь-які непрямі податки, якщо вони застосовуються до вартості товару за договором згідно діючого законодавства України.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що оплата товару здійснюється покупцем шляхом здійснення попередньої оплати у розмірі 100 %.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що продавець здійснює поставку товару на підставі замовлення покупця у строк, не пізніше 5 календарних днів з моменту здійснення попередньої оплати з боку покупця.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що поставлений товар вважається переданим продавцю по кількості і якості в момент підписання уповноваженою особою покупця накладної на товар.

Пунктом 6.1. договору визначено строк його дії, згідно якого даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 р. включно.

На виконання умов договору відповідачем 15.07.2016 р. було частково виконано свій обовязок по здійсненню передоплати за товар та перераховано позивачу грошові кошти у якості авансу у розмірі 100 000, 00 грн, що підтверджується відповідною випискою з банківського рахунку позивача, наявною у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 цього ж кодексу передбачено, що продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 цього ж кодексу передбачено, що продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 693 цього ж кодексу передбачено, що якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обовязку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у процесі розгляду справи, при укладенні договору № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. позивач та відповідач не досягли згоди щодо встановлення у договорі положень щодо строку виконання відповідачем обовязку по здійсненню попередньої оплати за товар за договором.

Отже, виходячи із вищевказаних положень Цивільного кодексу України, обовязок покупця щодо здійснення попередньої оплати за товар за договором купівлі-продажу у разі відсутності встановленого строку по здійсненню попередньої оплати за товар виникає після предявлення продавцем вимоги щодо такої оплати, а прострочення виконання обовязку покупцем щодо здійснення попередньої оплати за товар за таких обставин виникає після закінчення семиденного строку від дня предявлення відповідної вимоги продавця.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У процесі розгляду справи позивачем у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували предявлення ним вимоги відповідачу щодо здійснення попередньої оплати за товар за договором № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували предявлення ним вимоги відповідачу щодо здійснення попередньої оплати за товар за договором № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. на підставі та у порядку, визначеними положеннями ч. 2 ст. 530, ст. 693 Цивільного кодексу України, то у відповідача не виникав та відсутній обовязок щодо здійснення позивачу попередньої оплати за товар за договором № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. без предявлення останнім відповідної вимоги щодо такої оплати, а тому відповідно позовна вимога позивача до відповідача про стягнення 470 000, 00 грн основної заборгованості за договором, є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по передоплаті товару з 23.06.2016 р. по 22.12.2016 р. всього на загальну суму 74 292, 41 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що за порушення строків оплати, передбачених п. 3.3. договору, покупець сплачує продавцеві, за кожний день прострочення, розраховану від несплаченої суми.

Як було зазначено вище та встановлено судом у процесі розгляду справи, при укладенні договору № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. позивач та відповідач не досягли згоди щодо встановлення у договорі положень щодо строку виконання відповідачем обовязку по здійсненню попередньої оплати за товар за договором, а тому обовязок відповідача щодо здійснення попередньої оплати за товар за договором купівлі-продажу у разі відсутності встановленого строку по здійсненню попередньої оплати за товар виникає після предявлення позивачем вимоги щодо такої оплати, а прострочення виконання обовязку відповідачем щодо здійснення попередньої оплати за товар за таких обставин виникає після закінчення семиденного строку від дня предявлення відповідної вимоги позивача.

Оскільки, при укладенні договору № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. позивач та відповідач не досягли згоди щодо встановлення у договорі положень щодо строку виконання відповідачем обовязку по здійсненню попередньої оплати за товар за договором, і позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували предявлення ним вимоги відповідачу щодо здійснення попередньої оплати за товар за договором № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. на підставі та у порядку, визначеними положеннями ч. 2 ст. 530, ст. 693 Цивільного кодексу України, то у відповідача не виникав та відсутній обовязок щодо здійснення позивачу попередньої оплати за товар за договором № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. без предявлення останнім відповідної вимоги щодо такої оплати, і відповідно не почало свій перебіг прострочення відповідачем виконання обовязку щодо здійснення попередньої оплати за товар за договором, то безпідставним є нарахування позивачем пені за прострочення відповідачем виконання обовязку щодо передоплати товару за договором до моменту виникнення такого прострочення, а тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 74 292, 41 грн пені від суми основної заборгованості за договором, є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки та 3 % річних від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по предоплаті товару з липня 2016 р. по лютий 2017 р. всього на загальну суму 43 819, 84 грн та 23.06.2016 р. по 11.04.2017 р. всього на загальну суму 11 499, 45 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було зазначено вище та встановлено судом у процесі розгляду справи, при укладенні договору № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. позивач та відповідач не досягли згоди щодо встановлення у договорі положень щодо строку виконання відповідачем обовязку по здійсненню попередньої оплати за товар за договором, а тому обовязок відповідача щодо здійснення попередньої оплати за товар за договором купівлі-продажу у разі відсутності встановленого строку по здійсненню попередньої оплати за товар виникає після предявлення позивачем вимоги щодо такої оплати, а прострочення виконання обовязку відповідачем щодо здійснення попередньої оплати за товар за таких обставин виникає після закінчення семиденного строку від дня предявлення відповідної вимоги позивача.

Оскільки, при укладенні договору № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. позивач та відповідач не досягли згоди щодо встановлення у договорі положень щодо строку виконання відповідачем обовязку по здійсненню попередньої оплати за товар за договором, і позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували предявлення ним вимоги відповідачу щодо здійснення попередньої оплати за товар за договором № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. на підставі та у порядку, визначеними положеннями ч. 2 ст. 530, ст. 693 Цивільного кодексу України, то у відповідача не виникав та відсутній обовязок щодо здійснення позивачу попередньої оплати за товар за договором № 22/06/16-1 купівлі-продажу від 22.06.2016 р. без предявлення останнім відповідної вимоги щодо такої оплати, і відповідно не почало свій перебіг прострочення відповідачем виконання обовязку щодо здійснення попередньої оплати за товар за договором, то безпідставним є нарахування позивачем інфляційних збитків та 3 % річних за прострочення відповідачем виконання обовязку щодо передоплати товару за договором до моменту виникнення такого прострочення, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 43 819, 84 грн інфляційних збитків та 11 499, 45 грн 3 % річних від суми основної заборгованості за договором, є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у позовній заяві позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, його позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

28 серпня 2017 р.