ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" вересня 2017 р. Справа №925/96/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участі представника скаржника: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представники ДВС, боржника не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області

скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

на рішення (дії) ДВС при виконанні рішення у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

до Приватного підприємства "СТАМАТ"

про стягнення 477 500 грн.,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2017 до Господарського суду Черкаської області надійшла скарга ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на рішення (дії) ДВС із ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2017. Скаржник просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2017 (ВП № 54136791) щодо виконання наказу від 04 липня 2016 року у справі № 925/96/16. Скарга мотивована тим, що згідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, однак вказаний наказ господарського суду у справі № 925/96/16 з незрозумілих підстав був прийнятий до виконання Голосіївським РВДС, тоді як ПАТ "ДПЗКУ" та його майно знаходяться за юридичною адресою: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, що взагалі не підпадає під підвідомчість Голосіївського РВДВС.

Ухвалою суду від 21 липня 2017 року прийнято скаргу до розгляду, призначено її на 21 серпня 2017 року, зобовязано Голосіївський РВДВС м. Києва подати документи у справу.

У судове засідання 21 серпня 2017 року Голосіївський РВДВС м. Києва не подав витребувані судом документи, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Ухвалою від 21.08.2017 суд відклав розгляд скарги на 05.09.2017 та повторно витребував у Голосіївського РВДВС м. Києва відзив на скаргу із обґрунтуванням правомірності прийняття до виконання наказу від 04.07.2016 та відкриття виконавчого провадження.

У судове засідання представник Голосіївського РВДВС м. Києва не зявився, відзив на скаргу із відповідними документами не подав.

Відповідно до частини 2 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка представників стягувача та органу ДВС у судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Представник скаржника у судовому засіданні, підтримуючи скаргу, посилалася на доводи, викладені у цій скарзі та в додаткових поясненнях, просила її задовольнити та пояснила, що ПАТ "ДПЗКУ" знаходиться за вказаною у наказі адресою, ніякого майна у Голосіївському районі м. Києва у товариства немає, жодних підстав для відкриття виконавчого провадження не було, тому відділ ДВС повинен був виконати вимогу п. 10 ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" та протягом трьох робочих днів повернути наказ стягувачу без прийняття до виконання; цей висновок скаржника підтверджується також судовою практикою.

Розглянувши скаргу ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України", дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника скаржника у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 121-2 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Суд, розглянувши матеріали скарги, приходить до висновку, що строк на подання скарги скаржником не пропущений і розглядає скаргу по суті.

Відповідно до матеріалів справи 04 липня 2016 року Господарським судом Черкаської області видано наказ на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 13 червня 2016 року у справі № 925/96/16, якою було скасовано рішення Господарського суду Черкаської області від 30.03.2016 і стягнуто з ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на користь ППП "СТАМАТ" 7878,75 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів скарги, 15.06.2017 старший державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54136791 з примусового виконання наказу № 925/96/16 виданого 04.07.2016 про стягнення 7878,75 грн.

До скарги додана копія супровідного листа від 15.06.2017 за підписом старшого державного виконавця Бортніка В.В. про направлення сторонам вказаної постанови від 15.06.2017, на якій проставлений штамп ПАТ "ДПЗКУ" про вхідну реєстрацію цього листа із додатком 07.07.2017 за № 2789.

У поданому скаржником ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вказано місцезнаходження Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України": 01033, м. Київ, Печерський район, вул. Саксаганського, 1.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", далі - Закон, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 24 Закону визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У наказі господарського суду від 04 липня 2016 року вказано, що боржник знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1. Строк предявлення наказу до виконання по: 13.06.2017. Така ж адреса місцезнаходження боржника за наказом ПАТ "ДПЗКУ" вказана і у ОСОБА_3 з ЄДР та у всіх документах, що знаходяться у цій справі, тобто адреса місцезнаходження боржника не змінювалася.

За доводами скаржника у ПАТ "ДПЗКУ" відсутнє майно в Голосіївському районі м. Києва. Суду не подано доказів протилежного. Незважаючи на вимоги господарського суду в ухвалах від 21 липня 2017 року та від 21 серпня 2017 року, Голосіївський районний відділ ДВС м. Києва не подав суду доказів на підтвердження обґрунтованості та законності прийняття до виконання наказу від 04.07.2016 і відкриття виконавчого провадження, не пояснив суду, на підставі яких документів була прийнята оскаржувана постанова від 15.06.2017. У звязку з викладеним неможливо встановити, чи в установлений у наказі строк він поданий до відділу ДВС для примусового виконання.

Пленум Вищого господарського суду України в п. 9.13 постанови від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розяснив, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою та підлягаючою задоволенню вимогу скаржника про визнання постанови старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2017 (ВП № 54136791) недійсною. Вимога у прохальній частині скарги про визнання постанови незаконною та її скасування за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання її недійсною, тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тих мотивів, що у скарзі вказано про визнання постанови незаконною та скасування, а не про визнання її недійсною.

Керуючись статтею 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" від 11.07.2017 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2017 (ВП № 54136791).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом пяти днів.

Суддя А.Д.Пащенко