ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2017 р. Справа № 922/1275/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1, довіреність від 21 червня 2016 року;

3-особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №2302 Х/1-42) на рішення Господарського суду Харківської області від 12 червня 2017 року у справі № 922/1275/17,

за позовом - Публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК", м.Київ,

до - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків,

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, м. Харків,

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12 червня 2017 року у справі № 922/1275/17 (суддя Светлічний Ю.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

17 серпня 2017 року від Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№8648).

У судове засідання, яке відбулось 30 серпня 2017 року, з'явився відповідач. Інші учасники спору своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення судового засідання.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини спору.

Між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №00 від 18 липня 2008 року.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику кредит грошові кошти у розмірі 46750,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повертати наданий кредит у терміни та розмірах, то встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 16 липня 2038 року, якщо тільки застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.1 п.1.2 кредитного договору) користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплачувати проценти у розмірі 13,5 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у подвійному розмірі.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитного договору була прийнята: порука фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 згідно договору поруки №218115 від 18 липня 2008 року.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 22 червня 2016 року у справі №646/396/16-ц за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_2 було задоволено позовні вимоги та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість та пеня за кредитним договором №0 від 18 липня 2008 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 лютого 2017 року рішення Червонозаводського районного суду від 22 червня 2016 р у справі №646/396/16-ц в частині позовних вимог до ФОП ОСОБА_2 скасовано та провадження у справі в цій частині закрито, оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №00 від 18 липня 2008 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_3, в порядку господарського судочинства.

Судом першої інстанції в задоволенні позову було відмовлено у зв'язку з припиненням договору поруки, з огляду на отримання відповідачем вимоги Публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК" лише 25 липня 2015 року про сплату заборгованості, тобто спливом 6-ти місячного строку встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України на подання позову до господарського суду.

Не погоджуючись з вказаною позицією місцевого господарського суду Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК" в апеляційній скарзі зазначає на не спливі 6-ти місячного строку встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України на подання позову до господарського суду, враховуючи подання отстаннім позову до Червонозаводського районного суду міста Харкова (справа №646/396/16-ц).

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам законодавства зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту №00.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику кредит грошові кошти у розмірі 46750,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повертати наданий кредит у терміни та розмірах, то встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 16 липня 2038 року, якщо тільки застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.1 п.1.2 кредитного договору) користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплачувати проценти у розмірі 13,5 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у подвійному розмірі.

Сторони кредитного договору домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки. Проценти нараховуються на суму кредиту; надана банком позичальнику, і ще не повернута останнім у власність банку (п. 1.3. кредитного договору).

Згідно з п.4.1. кредитного договору, у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань (термінів повернення кредиту та/або процентів) позичальник сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день погашення заборгованості.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитного договору була прийнята: порука фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 згідно договору поруки №218115 віл 18 липня 2008 року.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 22 червня 2016 року у справі №646/396/16-ц за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_2 було задоволено позовні вимоги та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість та пеня за кредитним договором №0 від 18 липня 2008 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 лютого 2017 року рішення Червонозаводського районного суду від 22 червня 2016 року у справі №646/396/16-ц в частині позовних вимог до ФОП ОСОБА_2 скасовано та провадження у справі в цій частині закрито, оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам колегія суддів зазначає наступне.

Згідно договору поруки №218115 від 18 липня 2008 року відповідач взяв на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_7

За змістом статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж, обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач звертався до суду Червонозаводського районного суду м. Харкова в порядку цивільного судочинства з аналогічними вимогами. Рішенням Червонозаводського суду м. Харкова від 22 червня 2016 року по справі №646/396/16-ц, судом було стягнуто заборгованість за кредитним договором з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 солідарно з позичальником кредиту та іншими поручителями.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 лютого 2017 року по справі №646/396/16-ц провадження в частині позовних вимог до ФО-П ОСОБА_2 закрито.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах №6-1737 цс 15 від 18 листопада 2015 року, №6-77 цс 16 від 06 квітня 2016 року, від 02 березня 2016 року №6-2307цс15.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач перед зверненням до Червонозаводського районного суду міста Харкова направив відповідачу вимогу №27079 від 20 липня 2015 року (Том 1, а. с. 79) із проханням погасити прострочену заборгованість за кредитним договором. У разі не погашення простроченої заборгованості, кредитор вимагає виконання зобов'язань взятих за кредитним договором повністю. Повернути не тільки прострочену заборгованість, а повернути всю суму кредиту в повному обсязі та нараховані відсотки. Вказана вимога позивача отримана відповідачем 25 липня 2015 року.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, направляючи вимогу, кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання, оскільки боржником та поручителями не було виконано вимог, щодо погашення простроченої заборгованості.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Дане твердження відображено у правовій позиції Верховного Суду України при розгляді справи №6-125цс14.

Як зазначалося вище, кредитором було змінено строк виконання основного зобов'язання та саме з моменту зміни строку виконання основного зобов'язання починає свій перебіг шести місячний строк в межах, якого кредитор може звернутися до боржника із позовом.

З огляду на той факт, що відповідач отримав вимогу 25 липня 2015 року, в якій було встановлено строк з якого кредитор вимагає повернення основного зобов'язання - це 32 день після отримання вимоги не сплати простроченої заборгованості, тобто 26 серпня 2015 року кредитор протягом шести місяців мав право звернутися до господарського суду з позовом про стягнення боргу до відповідача, як з поручителя.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивачем було пропущено шестимісячний строк, від дня настання строку виконання зобов'язання - 25 серпня 2015 року, встановлений ч.4 ст. 559 ЦК України на подання позову до господарського суду, порука є припиненою.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку про відсутність правових підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Доводи Публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК" щодо неспливу 6-ти місячного строку на подання позову до господарського суду, враховуючи звернення з позовом до Червонозаводського районного суду міста Харкова, є безпідставними, оскільки:

1)в розумінні цивільного та господарського законодавства встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк на подання позову передбачає звернення особи саме до повноважного суду, яким в даному випадку є місцевий господарський суд;

2)звернення особи з позовом до неповноважного суду не створює для останньої правових наслідків у вигляді зупинення, переривання перебігу шестимісячний строку на подання даного позову, або його відновлення.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Харківської області від 12 червня 2017 року у справі № 922/1275/17 без змін.

У відповідності до ст. 49, ч. 2 ст. 99 ГПК України, вирішуючи питання про перерозподіл судового збору пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи приписи абз. 4 п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції в силі, судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 33 ,44, 49, 91, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 12 червня 2017 року у справі № 922/1275/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2017 року.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя П.В.Тихий