КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р. Справа№ 911/1012/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Остапенка О.М.

за участі представників сторін:

згідно з протоколом судового засідання.

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.05.2017

у справі №911/1012/13 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери", м. Київ () - Кредитор

до Відкритого акціонерного товариства "СБК-Прогрес", Київська обл., м. Ірпінь () - Боржник/Банкрут

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15 квітня 2013 року порушено провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора б/№ від 22 березня 2013 року про порушення справи про банкрутство; визнано безспірні грошові вимоги Кредитора; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон № 2343-XIІ); введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено арбітражного керуючого Бандолу О.О. розпорядником майна Боржника; призначено справу до розгляду у попередньому засіданні на 17 червня 2013 року; вирішено інші процедурні питання у справі.

Постановою Господарського суду Київської області від 29.07.2013 визнано банкрутом ВАТ "СБК-Прогрес"; призначено ліквідатором арбітражного керуючого Вінника С.В.; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.12.2016 призначено ліквідатором ВАТ "СБК-Прогрес" арбітражного керуючого Черненченка Д.А. та вирішено інші процедурні питання у справі.

25.04.2017 до господарського суду першої інстанції надійшла скарга кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" (далі за текстом - ТОВ "МЮК "Гапоненко Роман і партнери") від 25.04.2017 б/№ (вх. № 8683/17) на бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Черненченка Д.А.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.05.2017 у справі про банкрутство № 911/1012/13 відмовлено в задоволенні скарги ТОВ "МЮК "Гапоненко Роман і партнери" на бездіяльність ліквідатора Відкритого акціонерного товариства (далі за текстом - ВАТ) "СБК-Прогрес" арбітражного керуючого Черненченка Дениса Альбертовича.

Відмовляючи в задоволенні скарги ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" на бездіяльність ліквідатора, місцевий господарський суд виходив з того, що зі змісту скарги кредитора не вбачається, що ліквідатором ВАТ "СБК-Прогрес" арбітражним керуючим Черненченком Д.А. було покладено на інших осіб виконання завдань, провадження певних процедур у процесі ліквідації Банкрута чи інших дій, які повинні виконуватись безпосередньо арбітражним керуючим - ліквідатором.

Господарським судом Київської області встанволено, що ліквідатором Банкрута вчиняються належні заходи щодо стягнення коштів на користь Банкрута з ТОВ "Гірничодобувна компанія-СБК" та ОСОБА_7, а також судом не було встановлено допущення ліквідатором банкрута бездіяльності, про яку зазначає скаржник у своїй скарзі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідні доводи скаржника спростовуються фактичними обставинами справи та наданими поясненнями.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Київської області від 30.05.2017 у справі № 911/1012/13 про банкрутство, ТОВ "МЮК "Гапоненко Роман і партнери" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 30.05.2017 у справі № 911/1012/13 та винести постанову, якою задовольнити скаргу Товариства з обмеженою ТОВ «МЮК "Гапоненко Роман і партнери" від 25.04.2017 на бездіяльність ліквідатора ВАТ "СБК-Прогрес" арбітражного керуючого Черненченка Д.А.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ТОВ "МЮК "Гапоненко Роман і партнери" зазначає, що не погоджується з постановленою ухвалою Київської області від 30.05.2017 оскільки вважає, що вона прийнята з порушенням ст. ст. 4-7, 43 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оскільки винесена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідністю висновків викладених у вказаній ухвалі, обставинам спарви, а також з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В підтвердження власних доводів, апелянт посилається на невиконання ліквідатором покладених нього Законом № 2343-XII обов`язків. Зокрема, бездіяльність ліквідатора, на думку скаржника, полягає у непред'явленні до примусового виконання наказу про стягнення з ТОВ "Гірничодобувна компанія-СБК" на користь банкрута 476000,00 грн та наказу про стягнення з ОСОБА_7 на користь Банкрута 567000,00 грн, виданих Господарським судом Київської області. Скаржник, окремо зауважує, що ні станом на момент звернення кредитора до місцевого господарського сду зі скаргою на бездіяльність ліквідатора, ні станом на дату винесення оскаржуваної ухвали, а також на дату звернення з апеляційною скаргою - в Єдиному реєстрі боржників немає відомостей щодо відкритих виконавчих проваджень за заявами ліквідатора про стягненя з ТОВ "Гірничодобувна компанія-СБК" та ОСОБА_7 на користь банкрута грошових коштів за наказами виданими 20.02.2017 Господарським судом Київської області у справах, що розглядались в межах провадження у справі про банкрутство ВАТ "СБК-Прогрес", а саме: ТОВ "Гірничодобувна компанія-СБК" та ОСОБА_7

На думку ТОВ "МЮК "Гапоненко Роман і партнери", ліквідатор розпочав здійснювати дії спрямовані на повернення грошових коштів на користь банкрута лише після звернення апелянта зі скаргою на його бездіяльність до Господарського суду Київської області.

Додатково скаржник зазначає, що з дати призначення арбітражного керуючого Черненченка Д.А. ліквідатором банкрута до 25.04.2017 ліквідатор жодного разу не відвідував судові засідання у даній справі особисто, а направляв для участі в судових засіданнях представників, однак оскільки обов'язки ліквідатора носять індивідуальний характер, арбітражний керуючий зобов'язаний виконувати повноваження особисто. На думку кредитора, відмовляючи в задоволенні скарги апелянта на бездіяльність ліквідатора, суд першої інстанції безпідставно зробив посилання на ст. 100 Закону № 2343-XII, оскільки ні у відзиві ліквідатора, ні в оскаржуваній ухвалі не зазначено посилань на трудовий договір між помічниками арбітражного керуючого та Черненченком Д.А.

ТОВ "МЮК "Гапоненко Роман і партнери", зазначає, що фактично Господарський суд Київської області під час винесення ухвали від 30.05.2017 зазначив стислий виклад суті спору та висновок з розглянутого питання. Апелянт вважає, що відсутність мотивів винесення господарським судом першої інстанції оскаржуваної ухвали з посиланням на законодавство, протирічить ст. 86 ГПК Українита п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «про судове рішення».

При цьому, скаржник звернувся до апеляційного суд з клопотаннями про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 31.07.2017 у справі № 911/1012/13 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Остапенко О.М., Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МЮК "Гапоненко Роман і партнери" про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги; відновлено ТОВ "МЮК "Гапоненко Роман і партнери" пропущений строк на подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу ТОВ "МЮК "Гапоненко Роман і партнери" на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.05.2017 у справі № 911/1012/13 до провадження, розгляд якої призначено на 15.08.2017 о 16 год. 00 хв.

14.08.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду (канцелярія суду) від ліквідатора Черненченка Д.А. надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу у якому зазначено обґрунтування заперечень вимог апеляційної скарги, також арбітражний керуючий просив суд залишити зазначену скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2017 - без змін.

15.08.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду (канцелярія суду) від апелянта надійшли письмові пояснення у яких зазначено обґрунтування заперечень письмового відзиву ліквідатора від 14.08.2017 та наголошено на доводах кредитора, які наведені в апеляційній скарзі.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням судді Іоннікової І.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, для розгляду скарги сформовано колегію у складі головуючого судді - Верховця А.А., суддів: Пантелієнка В.О., Остапенка О.М.

При цьому, колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Пантелієнко В.О. суддів: Разіна Т.І., Шипко В.В., 10.09.2013 було прийнято постанову, яка була скасована постановою Вищого господарського суду України від 12.11.2013.

Враховуючи недопустимість повторної участі судді Пантелієнка В.О. відповідно до пп. 2.3.25 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Київському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 03.02.2016 року, автоматизованою системою було здійснено заміну судді Пантелієнка В.О. у складі визначеної колегії для розгляду вказаної вище справи, про що сформувано протокол від 15.08.2017.

Так, згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2017, здійсненому у зв'язку із зазначеним вище, для розгляду скарги сформовано колегію у складі головуючого Верховця А.А., суддів: Яковлєв М.Л., Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів апеляційну скаргу ТОВ "МЮК "Гапоненко Роман і партнери", розгляд якої ухвалою від 02.08.2017 було призначено на 15.08.2017 о 16 год. 00 хв.

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

В судовому засіданні 15.08.2017 представниками сторін надані усні пояснення по суті спору, відповіді на уточнюючі запитання суду, здійснено обмін репліками, згідно із протоколом судового засідання від 15.08.2017.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 15.08.2017 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом № 2343-XII.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 2343-XII боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017, визнано недійсними правочини, укладені між ВАТ "СБК-Прогрес" та ТОВ "Гірничодобувна компанія-СБК"; ухвалено стягнути з ТОВ "Гірничодобувна компанія-СБК" на користь ВАТ "СБК-Прогрес" 476000,00 грн. відшкодування вартості земельних ділянок

18.11.2016 на виконання даної ухвали судом було видано відповідні накази.

Крім того, ухвалою Господарського суду Київської області від 22.11.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017, застосовано наслідки недійсності правочину, укладеного між ВАТ "СБК-Прогрес" та ОСОБА_7; ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ВАТ "СБК-Прогрес" 567000,00 грн відшкодування вартості земельної ділянки.

20.02.2017 на виконання даної ухвали судом було видано відповідний наказ.

Матеріалами справи підтверджується, що 25.04.2017 ліквідатором було скликано збори комітету кредиторів банкрута, під час яких повідомлено комітету про фактичні обставини щодо неможливості відкриття виконавчих проваджень, та за результатами засідання комітетом кредиторів було вирішено питання про авансування витрат на ліквідаційну процедуру за рахунок власних коштів ліквідатора Черненченка Д.А.

У відзиві на апеляційну скаргу, ліквідатор банкрута зазначає, що станом на дату отримання судових наказів ліквідатором було встановлено наявність на ліквідаційному рахунку банкрута грошових коштів у розмірі 890,00 грн. Судова колегія звертає увагу, що зазначене не опротестовується та не спростовується апелянтом.

Колегія суду відхиляє, як безпідставні доводи апелянта щодо відсутності мотивів винесення господарським судом першої інстанції оскаржуваної ухвали з посиланням на законодавство. Оскільки, як вбачається з мотивувальної частини рішення місцевого господарського суду, ним проаналізовано вимоги законодавства щодо можливості початку здійснення ліквідатором виконавчого провадження.

Зокрема господарським судом першої інстанції зазначено, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частинами 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Отже у зв`язку з недостатністю у банкрута коштів для сплати авансового внеску, ліквідатор банкрута обґрунтовано посилався на унеможливлення початоку здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколом загальних зборів ВАТ «СБК-ПРОГРЕС» №б/н від 01.04.2016 (т.20, а.с.95), за результатами голосування, обрано склад комітету кредиторів підприємства боржника, до якого увійшли: ПрАТ «СБК» - із кількістю голосів: 10044 та Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Ірпінь - із кількістю голосів: 4647.

В свою чергу, згідно протоколу зборів комітету кредиторів № 1/17 від 25.04.2017 (т.22, а.с ) було вирішено питання про авансування витрат на ліквідаційну процедуру за рахунок власних коштів ліквідатора Черненченка Д.А., які після продажу майна боржника будуть повернуті йому у першу чергу, як витрати на ліквідаційну процедуру, що відповідає вимогам Закону № 2343-XII.

В зв`язку із зазначеним, спростовується позиція апелянта відносно того, що ліквідатор розпочав здійснювати дії спрямовані на повернення грошових коштів на користь банкрута лише після звернення апелянта зі скаргою на його бездіяльність до Господарського суду Київської області. Оскільки, згідно відтиску штампу канцелярії місцевого господарського суду, скарга на бездіяльність арбітражного керуючого (№б/н датована 25.04.25017) надійшла до суду 25.04.2017, в свою чергу ухвала Господарського суду Київської області про призначення розгляду даної скарги в судовому засіданні - датована 27.04.2017.

Колегія суду визнає неспроможними також, доводи апелянта, що ні станом на момент звернення кредитора до місцевого господарського суду зі скаргою на бездіяльність ліквідатора, ні станом на дату винесення оскаржуваної ухвали, а також на дату звернення з апеляційною скаргою - не вчиняються належні заходи щодо стягнення коштів на користь ВАТ «СБК- Прогрес» з ТОВ «Гірничодобувна компанія-СБК» та ОСОБА_7

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 10.07.2017 згідно з випискою по особистому рахунку з клієнт-банк ПАТ «УКРСОЦБАНК» на ліквідаційний рахунок ВАТ «СБК-Прогрес» надійшла від ТОВ «Гірничодобувна компанія-СБК» сума у розмірі 270116,81 грн.

Також, апелянтом не спростовано вчинення правомірних дій ліквідаторм щодо примусового виконання наказу про стягнення з ТОВ "Гірничодобувна компанія-СБК" на користь банкрута 476000,00 грн та наказу про стягнення з ОСОБА_7 на користь Банкрута 567000,00 грн, виданих Господарським судом Київської області. В зв`язку з чим, 19.05.2017 ліквідатором на адресу Макарівського районного ВДВС направлено заяву про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості в сумі 567000,00 грн та 25.05.2017 банкрутом було направлено на рахунок Держказначейської служби України 11340 грн в якості авансового внеску за наказом.

Судова колегія звертає увагу, що Законом № 2343-XII надано право арбітражним керуючим задля оперативного здійснення своїх обов'язків, повноважень та завдань, залучати інших осіб, спеціалізовані організації та мати помічника тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами.

Згідно ч. 1, 4 ст. 100 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) може мати помічника (помічників) на підставі трудового договору (контракту).

Права, обов'язки, відповідальність помічника арбітражного керуючого визначаються цим Законом та трудовим договором (контрактом), укладеним між арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) та помічником.

Помічник арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надає допомогу арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) під час здійснення ним заходів щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та виконує доручення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для забезпечення реалізації його повноважень.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що трудовий договір укладений між арбітражним керуючим та його помічниками обумовлює повноваження сторін даного договору, а не правомірність представництва арбітражного керуючого, як учасника провадження у справах про банкрутство.

Колегія суду повною мірою погоджується з висновком суду першої інстанції, що ліквідатором банкрута вчиняються належні заходи щодо стягнення коштів на користь банкрута з ТОВ "Гірничодобувна компанія-СБК" та ОСОБА_7, судом не було встановлено допущення ліквідатором банкрута бездіяльності, про яку зазначає скаржник у своїй скарзі, відповідні доводи кредитора спростовуються фактичними обставинами справи та наданими поясненнями.

За насідками системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, колегія суддів доходить висновку, що порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до скасування оскарженої ухвали відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для її зміни чи скасування.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваної ухвали нормам чинного законодавства та матеріалам даної справи на підставі чого, ухвалу Господарського суду Київської області від 30.05.2017 у справі № 911/1012/13 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" - залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 30.05.2017 у справі № 911/1012/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 911/1012/13 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови підписано 21.08.2017

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Яковлєв

О.М. Остапенко