ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року Справа № 910/25482/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Губенко Н.М.,
Картере В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017
проперегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016
у справі№ 910/25482/15 господарського суду міста Києва
за позовомДержавної іпотечної установи
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс"; 2. Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк";
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 1. ОСОБА_4; 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестком";
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
за участюПрокуратури міста Києва
провизнання зарахування однорідних зустрічних вимог недійсними
в судовому засіданні взяли участь представники:

- Державної іпотечної установи Тодосієнко В.М., Дяченко В.С.;

- ТОВ "Танк Транс" Кулак І.О.;

- ПАТ "Дельта банк" Мостепанюк В.І., Ханович К.В.;

- ОСОБА_4 повідомлений, але не з'явився;

- ТОВ "Інвестком" повідомлений, але не з'явився;

- Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Жегулін Ю.М.;

- прокуратури повідомлений, але не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Державна іпотечна установа звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс" (надалі - ТОВ "Танк Транс" / відповідач-1) та до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (надалі - ПАТ "Дельта Банк" / відповідач-2) про визнання недійсним зарахування вимог, здійсненого на підставі заяви ТОВ "Танк Транс" про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних вимог б/н від 18.02.2015, а саме вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Танк Транс" за договором кредитної лінії № ВКЛ-2005880 від 09.06.2011, та вимог ТОВ "Танк Транс" до ПАТ "Дельта Банк" за договором банківського рахунку № 26/21746-168 від 04.09.2009 та договором банківського рахунку № 10 від 11.12.2012, укладених між ПАТ "Дельта Банк" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестком", та ПАТ "Дельта Банк" і ОСОБА_4, відповідно.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.05.2016 позов задоволено частково: визнано недійсним односторонній правочин, заяву ТОВ "Танк Транс" про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних вимог від 18.02.2015 б/н, в частині припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Танк Транс" за договором кредитної лінії від 09.06.2011 № ВКЛ-2005880, та вимог ТОВ "Танк Транс" до ПАТ "Дельта Банк" за договором банківського рахунку від 04.09.2009 № 26/21746-168, укладеним між ПАТ "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестком", та договором банківського рахунку від 11.12.2012 № 10, укладеним між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_4; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.10.2016, рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2016 скасовано; прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

09.03.2017 до Київського апеляційного господарського суду звернулось ПАТ "Дельта Банк" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 за новоявленими обставинами.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 (головуючий суддя Суховий В.Г., судді: Хрипун О.О., Коротун О.М.) відмовлено у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016, заяву ПАТ "Дельта Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 повернуто без розгляду.

ПАТ "Дельта Банк", не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного господарського суду, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а заяву ПАТ "Дельта Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 направити до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання про її прийняття.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.07.2017 (колегія суддів у складі: Владимиренко С.В. - головуючий, судді: Демидова А.М., Шевчук С.Р.) касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" прийнято до касаційного провадження та призначено її розгляд на 08.08.2017.

04.08.2017 до Вищого господарського суду України надійшов відзив ТОВ "Танк Транс" на подану касаційну скаргу, за змістом якого відповідач-1 просить суд відмовити повністю в задоволенні касаційної скарги ПАТ "Дельта Банк", а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

07.08.2017 від ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення на касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", в яких третя особа також просить суд відмовити в задоволенні поданої касаційної скарги, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 залишити без змін.

Також, 07.08.2017 до суду касаційної інстанції надійшли письмові пояснення ТОВ "Інвестком" на касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", відповідно до яких третя особа вважає, що оскаржувана ухвала апеляційного суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить суд відмовити в задоволенні поданої касаційної скарги.

08.08.2017 Державною іпотечною установою подано відзив на касаційну скаргу відповідача-2, в якому позивач просить залишити без задоволення вказану скаргу, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 - без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.08.2017 задоволено заяву суддів: Владимиренко С.В., Демидової А.М., Шевчук С.Р. про самовідвід у зв'язку з тим, що вказана колегія суддів брала участь у прийнятті постанови Вищого господарського суду України від 13.10.2016, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016, що унеможливлює перегляд в касаційному порядку ухвали апеляційного суду від 10.04.2017 про відмову в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 за нововиявленими обставинами даною колегією суддів.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 08.03-04/3210 від 08.08.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/25482/15 у зв'язку з ухвалою про самовідвід суддів: Владимиренко С.В., Демидової А.М., Шевчук С.Р.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2017 для розгляду справи № 910/25482/15 визначено колегію суддів: Барицька Т.Л. - головуючий (доповідач), Губенко Н.М., Картере В.І.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.08.2017 (головуючий суддя Барицька Т.Л., суддів: Губенко Н.М., Картере В.І.) касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" прийнято до касаційного провадження, розгляд скарги призначено на 30.08.2017.

Усіх учасників судового процесу було належним чином повідомлено про час та місце розгляду даної справи, проте ОСОБА_4, ТОВ "Інвестком" та прокуратура не скористалися своїм правом бути присутнім у судовому засіданні.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним господарським судом, звертаючись до суду, ПАТ "Дельта Банк" у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 вказувало, що підставою позову Державної іпотечної установи у даній справі стало начебто порушення її прав як заставодержателя за договором застави майнових прав від 04.09.2014 № Д-1.1./2014 та договором відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) від 04.09.2014 № Д-1.2/2014.

Разом з тим, відповідач-2 звернув увагу суду на те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у справі № 910/6052/16 встановлено факт недійсності нікчемних зазначених договору застави та договору відступлення від 04.09.2014, укладених між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", що свідчить про відсутність порушення оспорюваним одностороннім правочином прав чи інтересів Державної іпотечної установи та становить єдину, самостійну та достатню підставу для відмови у задоволенні позову при вирішенні даної справи № 910/25482/15.

З огляду на зазначене, ПАТ "Дельта Банк" посилалося на те, що днем встановлення обставин, які є підставою для перегляду постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 у даній справі, є 15.11.2016 - день набрання чинності постанови Київського апеляційного господарського суду в іншій справі № 910/6052/16, якою визнано нікчемність договорів застави та відступлення права вимоги.

При цьому, відповідач-2 просив суд апеляційної інстанції відновити пропущений ним строк для звернення із заявою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, зважаючи на подання Державною іпотечною установою касаційної скарги на постанову суду від 15.11.2016 у справі № 910/6052/16 та заяви про зупинення її виконання, які були розглянуті лише 13.02.2017, що, на думку заявника, свідчить про поважність причин пропуску строку, оскільки існувала загроза скасування вказаної постанови апеляційного господарського суду від 15.11.2016.

Київський апеляційний господарський суд, відмовляючи у задоволенні клопотання ПАТ "Дельта Банк" про відновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 за нововиявленими обставинами, виходив з того, що ПАТ "Дельта Банк" було пропущено процесуальний строк, визначений ст. 113 ГПК України, для звернення із заявою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, при цьому, наведені заявником причини пропуску такого строку не можна було визнати поважними.

Вищий господарський суд України погоджується із вказаним висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, ч. 1 ст. 113 ГПК України встановлено, що судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 113 ГПК України строк для подання заяви про перегляд судових рішень господарського суду у зв'язку з нововиявленими обставинами обчислюється: у випадку, встановленому пунктом 1 частини 2 ст. 112 цього Кодексу, - з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи.

В силу пункту 1 частини 6 статті 113 ГПК України заява про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами до розгляду не приймається і повертається заявникові у разі подання заяви після закінчення встановленого строку без клопотання про його відновлення або відхилення такого клопотання господарським судом.

Як вірно було встановлено судом апеляційної інстанції, ПАТ "Дельта Банк", звертаючись із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 за нововиявленими обставинами, вказував, що днем встановлення обставин, які є підставою для перегляду вказаної постанови, є 15.11.2016 - день набрання чинності постанови Київського апеляційного господарського суду в іншій справі № 910/6052/16, якою визнано нікчемність договорів застави та відступлення права вимоги.

Водночас, згідно з відміткою суду, вказану заяву ПАТ "Дельта Банк" було подано тільки 09.03.2017, тобто, майже через чотири місяці після встановлення обставин, які, на думку заявника, є нововиявленими, а отже з пропуском встановленого ст. 113 ГПК України строку.

При цьому, заявник вказуючи на пропуск ним строку на подання заяви, просив поновити цей строк, зважаючи на подання Державною іпотечною установою касаційної скарги на постанову суду від 15.11.2016 у справі № 910/6052/16 та заяви про зупинення її виконання, які були розглянуті лише 13.02.2017, що, на думку заявника, свідчить про поважність причин пропуску строку.

Так, п. 8.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" роз'яснено, що у разі подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з пропуском місячного строку, встановленого частиною першою статті 113 ГПК, без клопотання про його відновлення, господарський суд має повернути заяву згідно з пунктом 1 частини шостої статті 113 ГПК. За клопотанням заявника цей строк може бути відновлено відповідно до вимог статті 53 ГПК за наявності поважних причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Касаційна інстанція зазначає, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Діюче процесуальне законодавство не допускає довільного, не обмеженого у часі перегляду судових рішень.

Норми ГПК України, встановлюючи строки для подачі скарг та заяв, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Як зазначено в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, виходячи з наведеного, суд касаційної інстанції погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що ПАТ "Дельта Банк" не наведено достатньо обґрунтованих причин пропуску ним процесуального строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016, ним не було надано належних та допустимих доказів того, що банк був об'єктивно позбавлений можливості в межах місячного строку подати таку заяву, так само неможливо дійти висновку, що наведені заявником причини пропуску строку пов'язані з непереборними обставинами, які не залежали від нього, а тому, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду.

Вищим господарським судом України відхиляються твердження, викладені скаржником в касаційній скарзі, стосовно поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 у зв'язку з розглядом Вищим господарським судом України касаційної скарги Державної іпотечної установи у справі № 910/6052/16 та, відповідно, існування загрози скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у справі № 910/6052/16, оскільки, як вірно вказано судом апеляційної інстанції, заявником не було зазначено, в чому саме касаційний перегляд постанови унеможливлював подання відповідної заяви і в чому полягає причинно-наслідковий зв'язок між переглядом Вищим господарським судом України постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у справі № 910/6052/16 та несвоєчасним поданням заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови у даній справі № 910/25482/15.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 105 ГПК України постанова (суду апеляційної інстанції) набирає законної сили з дня її прийняття. Відтак, в даному випадку, постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у справі № 910/6052/16 набрала законної сили 15.11.2016, і саме на цю дату ПАТ "Дельта Банк" посилалося як на день встановлення обставин, які могли би бути підставою для перегляду постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 у даній справі.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та ч. ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 у справі № 910/25482/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Н.М. Губенко

В.І. Картере