РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2017Справа №910/11122/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/11122/17

за позовом Першого заступника військового прокурора Київського гарнізону в інтересах

держави в особі Міністерства оборони України;

до публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія

"Національна мережа аукціонних центрів";

про стягнення 136 930,10 грн.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Спора Г.І., посвідчення № 034726 від 05.08.2015р.;

від позивача: Бабін Д.А., довіреність № 220/155/д від 15.02.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Перший заступник військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (надалі - позивач) з позовом до публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів" (надалі - відповідач) про стягнення 136 930,10 грн.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між позивачем та відповідачем договору комісії про відчуження та реалізацію військового майна (на внутрішньому ринку) № 181/4/83-1 IBP від 30.12.2011р. у визначений строк не перерахував кошти за реалізований товар, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 136 930,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2017р. порушено провадження у справі № 910/11122/17 та призначено її розгляд на 10.08.2017р.

Присутні в судовому засіданні 10.08.2017р. представники прокуратури та позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 10.07.2017р. не виконав, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 10.07.2017р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та отримана останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих прокуратурою та позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2011р. між Міністерством оборони України (за договором - Комітент, далі - позивач) та публічним акціонерним товариством з обмеженою відповідальністю Державна акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів» (за договором - Комісіонер, далі - відповідач) було укладено договір комісії про відчуження та реалізацію військового майна (на внутрішньому ринку) № 181/4/83-1 IBP, відповідно до умов п.1.1 якого Комітент доручає Комісіонеру, а Комісіонер бере на себе зобов'язання за комісійну плату укласти на умовах, що не суперечать цьому Договору, та виконати від свого імені в інтересах Комітента та за рахунок останнього договір з Покупцем на реалізацію надлишкового військового майна Збройних Сил України на внутрішньому ринку згідно із Специфікацією майна, яке передається Комітентом Комісіонеру для реалізації Покупцю.

Відповідно до п.1.4 Договору, Комісіонер здійснює реалізацію майна Покупцю, яке визначається на конкурентних засадах відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.08.2011 № 1022-р. За результатами визначення Покупця Комісіонер подає Комітенту звіт про проведення торгів (конкурсів), який стає невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, номенклатура, категорія, кількість та комплектність майна, що передається для реалізації за цим Договором, визначені у додатку № 1 до цього Договору з урахуванням зазначеного в Актах технічного стану військового майна.

Згідно з умовами п. 4.1 Договору, загальна сума цього договору, за яким Комітент передає для реалізації Комісіонеру майно, підтверджується додатками до цього договору і встановлюється сторонами у розмірі 4 150 267,45 грн. (без ПДВ) і включає вартість майна.

Відповідно до п. 5.1 договору, Комісіонер з коштів, що перераховані покупцем, отримує комісійну плату, розмір якої становить 5,00% від загальної суми коштів, в тому числі ПДВ, отриманих ним віл Покупця за реалізоване йому майно (п.4 Додатку 2 до цього Договору).

Відповідно до п. 5.5 договору, кошти, отримані Комісіонерам від реалізації Покупцю майна, за виключенням комісійної плати, ПДВ, який включається до ціни реалізації майна, та документально підтверджених сум витрат, понесених Комісіонером при організації реалізації Покупцю майна за цим Договором (у розмірах, узгоджених з Комітентом), протягом п'яти днів з дати підписання Актів прийому-передачі майна від Комітента до Комісіонера, перераховуються у гривнях на рахунок Комітента, зазначений у розділі 15 цього договору, з обов'язковою позначкою в платіжному дорученні «Для Міністерства оборони України. Надходження від реалізації військового майна Збройних Сил України за договором комісії про відчуження та реалізацію військового майна на внутрішньому ринку від 30.12.2011 року № 181/4/8311ВР».

Відповідно до п. 5.8 Договору, акт про виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків за договором, який є підтвердженням взаємного виконання сторонами зобов'язань за цим договором, затверджується уповноваженими посадовими (службовими) особами та завіряється печатками сторін. Такий акт додається до договору в якості його невід'ємної частини.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30.05.2012р. (п.11.1 договору).

Як встановлено судом, відповідно до Акту про виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків за Договором, наданого відповідачем позивачу, Комісіонером реалізовано майно на загальну суму 463 925,00 грн. з них за виключенням комісійної плати, витрат Комісіонера та ПДВ, позивачу перераховано лише 225 740,23 грн. та не перерахованими залишилося 136 930,10 грн.

Отже, з Акту про виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків за договором вбачається, що реалізація майна здійснена не в повному обсязі, обов'язки відповідача щодо розрахунків за реалізоване майно не виконані, загальна сума боргу перед Міністерством оборони України за спірним договором складає 136 930,10 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши умови дилерського договору № 80/D від 01.01.2014р., судом встановлено, що даний договір має цивільно-правову природу договору поставки.

Відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно ст. 1012 Цивільного кодексу України, договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов'язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не заперечений факт отримання майна за спірним договором комісії. Враховуючи надходження грошових коштів до відповідача від покупця за реалізоване майно, що підтверджується актом про виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків за договором, який з боку відповідача підписано без зауважень та заперечень, суд дійшов висновку, що строк перерахування комісіонером комітенту грошових коштів за договором комісії № 181/4/83-11ВР від 30.12.2011р. настав. Відповідач не надав доказів перерахування позивачу грошових коштів, що надійшли від покупця за майно, на суму 136 930,10 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 136 930,10 грн. підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Національна мережа аукціонних центрів" (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15; ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6; ) суму основного боргу в розмірі 136 930 грн. 10 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2053 грн. 95 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 15.08.2017р.

Суддя А.І. Привалов