ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" серпня 2017 р. Справа № 918/600/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р.,

при секретарі судового засідання В'юненко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на дії державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУ у Рівненській області від 03.02.2017 року

у справі за позовом ОСОБА_1

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод"

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - розпорядника майна Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" Ткачук Д.В.

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 79 150,00 грн.

за участі:

від позивача: ОСОБА_4 (довіреність №НАР319733 від 14.09.2015 року);

від відповідача: Губар Н.В. (довіреність б/н від 30.11.2016 року);

від органу ДВС: Черуха В.М. (довіреність №15688 від 14.08.2017 року).

ВСТАНОВИВ:

03.06.2015 р. до Господарського суду Рівненської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява від 28.05.2015 року про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 79 150,00 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.07.2015 р. позов задоволено частково та стягнено з Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 59 520,80 грн.

Цим же рішенням стягнено з Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" в доход Державного бюджету судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

17.08.2015 р. на виконання вказаного рішення Господарським судом Рівненської області видано відповідні накази.

07.02.2017 року боржник, не погоджуючись з діями державного виконавця, вчиненими в ході примусового виконання наказу № 918/600/16 від 17.08.2015 року, подав через відділ канцелярії та документального забезпечення суду відповідну скаргу від 03.02.2017 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.03.2017 року скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на дії державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відхилено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 року апеляційну скаргу боржника - Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 06.03.2017 року залишено без задоволення, а ухвалу - без змін.

Однак, постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2017 року №918/600/15 ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06 березня 2017 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06 квітня 2017 року у справі № 918/600/15 скасовано. Справу № 918/600/15 в частині розгляду скарги публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на дії державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУ у Рівненській області направлено до Господарського суду Рівненської області на новий розгляд в іншому складі суду.

В результаті автоматизованого розподілу справу №918/600/15 передано на розгляд судді Войтюку В.Р.

Ухвалою суду від 09.08.2017 року прийнято справу №918/600/15 до провадження судді Войтюка В.Р. Призначено скаргу публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" від 03.02.2017 року на дії державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУ у Рівненській (далі Відділ) області до розгляду у судовому засіданні на 21.08.2017 року.

19.08.2017 року Відділом подано відзив на скаргу, відповідно до якого останній заперечує проти її задоволення, з огляду на те, що дія мораторію не поширюється на вимоги колишніх працівників про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а відтак орган ДВС мав право вчиняти дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення. Крім того, вказав, що відповідно до ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 року по справі №918/111/15 затверджено мирову угоду у справі про банкрутство ПАТ "Завод "Технопривод" та припинено провадження у справі про банкрутство.

Заслухавши у судовому засіданні 21.08.2017 року представників Стягувача, Боржника та Відділу ДВС, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку що зазначена скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.03.2015 року порушено провадження у справі № 918/111/15 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

17.08.2015 року на виконання рішення суду від 16.07.2015 року у справі № 918/600/15 видано наказ, яким стягнено з Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 59 520,80 грн.

22.12.2016 року постановою органу ДВС відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу № 918/600/15 від 17.08.2015 року.

22.12.2016 року постановою органу ДВС вказаний наказ у порядку ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" приєднано до зведеного виконавчого провадження.

22.12.2016 року органом ДВС у рамках зведеного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника.

29.12.2016 року органом ДВС у рамках зведеного виконавчого провадження винесено постанову про арешт коштів боржника.

Як вбачається із скарги, остання обґрунтована тим, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство, зокрема арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження майном, можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство, у зв'язку з чим дії органу ДВС щодо накладення арешту на грошові кошти та майно боржника є незаконними.

Враховуючи викладене, скаржник просить суд визнати дії органу ДВС незаконними, скасувати постанови органу ДВС про накладення арешту на грошові кошти і майно боржника та зобов'язати орган ДВС здійснити дії із внесення відомостей про скасування вказаних постанов до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 15 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що з моменту порушення провадження справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Тобто, з моменту порушення провадження стосовно боржника справи про банкрутство, він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні щодо інших законодавчих актів.

Таким чином, накладення арештів чи інших обмежень на майно боржника, стосовно якого порушено провадження у справі про банкрутство, будь-яким органом, окрім господарського суду який розглядає справу про банкрутство є порушенням чинного законодавства України.

Подання скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби в порядку ст. 121-2 ГПК України має на меті відновлення порушеного права сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що до боржника після порушення провадження у справі про банкрутство привілейовано застосовуються норми Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відтак є певні обмеження та виключення у застосуванні до боржника всіх дій передбачених Законом України "Про виконавче провадження", пов'язаних з виконанням рішень судів.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, оскільки арешти на майно та кошти боржника були накладені державним виконавцем після порушення провадження у справі про банкрутство, скарга публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на дії державного виконавця Рівненського РВ ДВС ГТУ у Рівненській області від 03.02.2017 року підлягає до задоволення у повному обсязі, а Постанови про накладення таких арештів - скасуванню.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на дії державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області задовольнити.

2. Визнати дії головного державного виконавця Рівненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо накладення арешту на майно ПАТ "Завод "Технопривод" в межах зведеного виконавчого провадження №53210698 незаконними.

3. Визнати недійсними постанови головного державного виконавця Рівненського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 22.12.2016 року про накладення арешту на все майно ПАТ "Завод "Технопривод" та від 29.12.2016 року про накладення арешту на грошові кошти ПАТ "Завод "Технопривод" у зведеному виконавчому провадженні №53210698.

4. Зобов'язати Рівненський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області здійснити дії із внесення відомостей про визнання недійсною постанови від 22.12.2016 року про накладення арешту на все майно ПАТ "Завод "Технопривод" до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

5. Ухвалу направити учасникам провадження у справі та Рівненському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області

Суддя Войтюк В.Р.