РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2017Справа №910/2005/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент"

до Державної казначейської служби України

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Запорізької митниці Державної фіскальної служби України

про стягнення 5383,82 грн. матеріальної шкоди.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/2005/16 за указаним позовом.

Вищий господарський суд України постановою від 18.05.2017 скасував постанову Київського апеляційного господарського суду та рішення Господарського суду міста Києва у даній справі, а справу передав на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, де дана справа згідно повторного автоматизованого розподілу надійшла на новий розгляд до судді Сташківа Р.Б.

Ухвалою суду від 02.06.2017 справу № 910/2005/16 прийнято до провадження суддею Сташківим Р.Б., призначено судове засідання на 26.06.2017 та залучено до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Запорізьку митницю Державної фіскальної служби України.

Відповідно до листа Позивача від 12.06.2017, останній просив здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Позовні вимоги обґрунтовані завданням Третьою особою шкоди в розмірі 5383,82 грн., що становить різницю між сплаченими митними платежами внаслідок винесення Третьої особою рішення про коригування митної вартості товару, скасованого у подальшому судом. Мотивуючи наявність повного складу цивільного правопорушення, Позивач зазначив, що вчинені Третьою особою протиправні дії по винесенню рішення про коригування митної вартості призвели до сплати донарахованих митних платежів, що завдало Позивачу шкоди в розмірі 5383,82 грн.

Відповідач обґрунтованих заперечень проти позову не подав, у судове засідання представників не направив хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР та з матеріалів справи, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

Третя особа в письмових поясненнях на позов просила відмовити в його задоволенні, оскільки Позивачем не доведено наявність підстав для притягнення Третьої особи до відповідальності у вигляді відшкодування збитків, а заявлені вимоги стосуються повернення надмірно сплачених митних платежів.

Судом ураховано, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Третьої особи за оформленням товару - метабісульфіту натрію у кількості 25000 кг (вага нетто) за ціною 0,328 дол. США/кг, та подав митну декларацію № 112050000/2012/019045 від 27.08.2012, здійснивши визначення митної вартості товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Третьою особою було відмовлено у прийнятті митної декларації (картка відмови № 112050000/2/00990) та 30.08.2012 прийнято рішення № 112050000/2012/000571/2 про коригування митної вартості, внаслідок чого митну вартість товару збільшено з 8 200 дол. США до 12 500 дол США.

11.09.2012 товар оформлено та випущено у вільний обіг за митною декларацією № 112050000/2012/019485, за якою Позивачем сплачено 4995,63 грн. мита та 20981,63 грн. ПДВ (за первинною декларацією визначено суму мита у розмірі 3960,28 грн. та ПДВ 16633,16 грн.).

Не погоджуючись із прийнятим Третьою особою рішенням про коригування митної вартості товару, Позивач оскаржив дії Третьої особи до адміністративного суду. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2012 у справі № 0870/9571/12 у задоволені адміністративного позову відмовлено в повному обсязі. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 вищезазначену постанову суду першої інстанції скасовано, визнано протиправними дії Запорізької митниці щодо винесення рішення про коригування митної вартості від 30.08.2012 № 112050000/2012/00571/2 та постановлено вказане рішення скасувати.

Прийняту в указаній справі постанову суду Позивач вважає підтвердженням неправомірності дій Третьої особи, що спричинили понесення Позивачем збитків у розмірі 5383,82 грн. внаслідок збільшення митної вартості товару, що призвело до необхідності сплатити донараховані суми мита та ПДВ.

Згідно із ч. 1 ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Ураховуючи спеціальні норми ст. 1173 ЦК України, необхідною підставою для притягнення державного органу до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

У підтвердження неправомірності дій Третьої особи, що призвели до понесення Позивачем збитків, останній посилається на те, що адміністративним судом у межах справи № 0870/9571/12 визнано протиправними дії Третьої особи щодо винесення рішення про коригування митної вартості від 30.08.2012 № 112050000/2012/00571/2 та зазначене рішення скасовано, що має преюдиціальне значення при розгляді даної справи.

Як убачається із постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 у справі № 0870/9571/12, підставою для визнання дій митниці протиправними зазначено необґрунтованість висновків щодо неналежності наданих Позивачем документів для встановлення митної вартості товару за ціною договору, а скасування відповідного рішення митного органу здійснено судом з метою повного захисту прав та інтересів Позивача з виходом за межі позовних вимог.

В обґрунтування наявності та розміру завданої Третьою особою шкоди в розмірі 5383,82 грн. Позивач зазначив, що дана сума є різницею між сплаченими за митною декларацією № 112050000/2012/019485 митом в розмірі 4995,63 грн. і 20981,63 грн. ПДВ (що нараховані за скасованим рішенням Третьої особи про коригування митної вартості) та митом у розмірі 3960,28 грн. і ПДВ 16633,16 грн., що підлягали сплаті за первинною декларацією № 112050000/2012/019045.

Одночасно, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача, і є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відшкодування збитків у сфері господарювання регулюється гл. 25 Господарського кодексу України, в якій передбачено зобов'язання учасника господарських відносин відшкодувати збитки в разі порушення господарського зобов'язання або установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності.

Приписами ст. 22 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування збитків, що завдані в результаті порушення її цивільних прав. Під збитками розуміється упущена вигода та реальні збитки - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

З аналізу наведених норм чинного законодавства слідує, що заявлена Позивачем до відшкодування сума за своєю правовою природою не підпадає під категорію збитків, а є надмірно сплаченими митними платежами. Так, на момент визначення митних платежів та оформлення митної декларації від 31.08.2016 № 112050000/2012/019485 рішення Третьої особи щодо коригування митної вартості товару було чинним та слугувало підставою для сплати митних платежів у встановленому розмірі, з огляду на обов'язковість сплати таких платежів до Державного бюджету України. Після скасування зазначеного рішення Третьої особи утворилась надмірно сплачена сума митного платежу, що не є майновою шкодою в розумінні цивільного чи господарського законодавства.

За таких обставин, Позивачем не доведено наявності складу цивільного правопорушення, тобто всіх елементів, необхідних для застосування ст. 1173 ЦК України, для покладення на Відповідача відповідальності у вигляді відшкодування завданої Третьою особою шкоди Позивачу.

Поряд із цим, судом встановлено, що Позивач звертався до Третьої особи із заявою від 10.08.2016 № 0870/9571/12 про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених сум митних та інших платежів за митними деклараціями, зокрема, за № 112050000/2012/019485, у відповідь на що (лист від 23.09.2016 № 1381/11/08-70-19) Третя особа повідомила про відсутність підстав для їх повернення у зв'язку з наявністю податкового боргу в Позивача.

Наведене слугувало підставою для звернення Позивача до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Третьої особи про повернення надмірно сплачених митних платежів, зокрема, за митною декларацією від 31.08.2016 № 112050000/2012/019485. Відмовляючи в задоволенні позову, суд у постанові від 15.05.2017 у справі № 808/2948/16 зазначив про неможливість повернення цих сум відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України внаслідок наявності податкового боргу в Позивача.

З викладеного вбачається, що в даній справі спірні правовідносини за своїм змістом стосуються повернення надмірно сплачених митних платежів, що врегульовано положеннями митного, податкового та бюджетного законодавства, та що виключає, з огляду на ч. 2 ст. 1 ЦК України, можливість застосування норм цивільного законодавства.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на позивача та йому не відшкодовується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.08.2017

Суддя Сташків Р.Б.