ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.08.2017 Справа № 905/1298/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Сапожніковій Ю.Б.

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії ОСОБА_1 залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с. Вовчанка, Донецької області

про: стягнення 25 090,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/1298/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії ОСОБА_1 залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с. Вовчанка, Донецької області про стягнення 25 090,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що в листопаді 2016 року відповідачем зі станції Курахівка Донецької залізниці згідно накладної № 52789963 направлено вагон № 53750261 на станцію Енергодар ОСОБА_1 залізниці. По прибуттю на станцію Енергодар ОСОБА_1 залізниці проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 25090,00 грн., який він просить стягнути з відповідача.

Позивач у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. 17.08.2017р. до суду надійшло клопотання ТОВ Центральна збагачувальна фабрика Курахівська від 15.08.2017р., в якому відповідач просив суд зменшити штрафні санкції до одної провізної плати на підставі ст.233 ГК України, та ст.83 ГПК України.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а окремі ненадані відповідачем документи та його неявка у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33, 77 Господарського процесуального кодексу України, не впливають на таку кваліфікацію та не є підставою для відкладання розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив.

В листопаді 2016р. за залізничною накладною №52789963, зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Енергодар ОСОБА_1 залізниці на адресу ДТЕК Запорізька ТЕС в залізничному вагоні № 53750261 був відправлений вантаж «вугілля камяне», відправник ТОВ Центральна збагачувальна фабрика Курахівська.

03.12.2016р. на станції Енергодар ОСОБА_1 залізниці було проведено зважування вагону № 53750261. В результаті було встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №52789963 у графі маса вантажу в кг, визначена відправником не відповідає масі вантажу встановленій на станції ОСОБА_1 залізниці. За накладною вага нетто у вагоні № 53750261 - 68000кг, маса нетто при перевірці - 66000кг, різниця - 2000кг.

Переважування проводилось на електронних вагах станції Енергодар ОСОБА_1 залізниці, у звязку з чим було складено комерційний акт №017463/1135 від 03.12.2016р.

Отже, факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційним актом №017463/1135 від 03.12.2016р., який підписаний належними особами.

Розрахунок провізної плати здійснюється на підставі Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги та коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги, затверджені наказом №317 від 26.03.2009р. Міністерства транспорту та звязку України та зареєстровано в Мінюсті 15.04.2009р. за №340/16356.

Відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), вантажовідправник (у даному випадку відповідач) при заповненні перевізних документів повинен був зазначити масу вантажу.

Відповідно до ч.1 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Ч.2 ст.24 Статуту залізниць України передбачене право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній, а також кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно зі ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (згідно зі статтею 118 Статуту).

Ст. 129 Статуту залізниць України встановлено: "Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць". Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах (п. "а").

Пунктом 10 Правил складання актів передбачено: "Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці".

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

За зазначеним перевезенням провізна плата становить 5018,00 грн., у зв'язку з чим на виконання вказаних норм сума штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу складає 25090,00 грн. із розрахунку: 5018,00грн. (тариф) х 5.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційному акті, своїх зобовязань за п. 2.3 Правила оформлення перевізних документів №863/5084 від 24.11.2000р. відповідач не виконав належним чином, оскільки не вірно вніс відомості до транспортної накладної №52789963. Факт невірного внесення відомостей до вищезазначеній накладній, підтверджений матеріалами справи, у звязку з чим суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню.

Як зазначалось, відповідач просив зменшити розмір заявленої до стягнення суми штрафу до одної провізної плати.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зі змісту п.3.17.4 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За приписами п.6 розяснення №04-5/601 від 29.05.2002р. Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

В листі Вищого господарського суду від 29.11.2007р. №01-8/917 Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства зазначено, що виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності - при винесенні рішення про стягнення штрафу суд має право зменшувати його розмір.

Аналогічна правова позиція викладена в п.6.4 розяснень Президії Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею № 04-5/601 від 29.05.2002р., яка вказує на можливість зменшення розміру штрафу за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача, та зменшує розмір штрафу до 2 провізних плат, тому, до стягнення підлягає сума в розмірі 10036,00грн.

Судові витрати покладаються на відповідача в порядку ч.2 ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, Правил оформлення перевізних документів та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії ОСОБА_1 залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с. Вовчанка, Донецької області, про: стягнення 25 090,00 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська (85621, Донецька область, Марїнський район, с.Вовчанка, вул.Нагорна, б.1-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул.Тверська, будинок 5, ) в особі регіональної філії ОСОБА_1 залізниця (49602, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 108, ) 10036,00 грн. штрафу; 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

В судовому засіданні 23.08.2017р. оголошено повний текст рішення.

Рішення набирає законної сили 04.09.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд, згідно розділу XII ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна