КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2017 р. Справа№ 5002-21/320-2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Корсакової Г.В.

за участі представників:

від позивача: Лащенко Є.В. - представник

від відповідача: Кілеса П.В. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.10.2016 року у справі № 5002-21/320-2011 (суддя Кошик А.Ю.)

за заявою ТОВ «Спецтехкомплектація» про видачу дублікату наказу та відновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2011р., виданого на виконання постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.04.2011 р. у справі № 5002-21/320-2001

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехкомплектація»

до Публічного акціонерного товариства Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз»

про стягнення 247 084,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.10.2016 р. у справі № 5002-21/320-2011 задоволено заяву ТОВ «Спецтехкомплектація» б/н, б/д про видачу дублікату наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2011 року, виданого на виконання постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.04.2011 року по справі №5002-21/320-2011 та поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання: видано дублікат наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2011 року про примусове виконання постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.04.2011 року по справі №5002-21/320-2011 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехкомплектація» суми заборгованості, з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних витрат в розмірі 154 705,81 грн., пеню в розмірі 14112,95 грн.; витрати по сплаті державного мита в сумі 1688,19 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 161,25 грн. та поновлено строк для пред'явлення наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2011 року №5002-21/320-2011 до виконання.

16.01.2017 року, не погоджуючись з ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначену ухвалу та відмовити в задоволенні зазначеної заяви.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 року повернуто без розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.10.2016 року у справі № 5002-21/320-2011 з доданими до неї матеріалами на підставі ст. 93 ГПК України.

Постановою Вищого господарського суду від 27.06.2017 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» задоволено, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 року скасовано, справу направлено до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 року прийнято до розгляду апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 18.07.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 року у задоволенні заяви представника ПАТ Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» про відвід суддів Дідиченко М.А. та Руденко М.А. відмовлено, заяву суддів Дідиченко М.А. та Руденко М.А. про самовідвід у справі №5002-21/320-2011 задоволено та справу передано для повторного автоматизовано розподілу між суддями.

18.07.2017 від Головного територіального управління юстиції у Херсонській області електронною поштою, а 21.07.2017 поштою, надійшов лист на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017, в якому зазначено, що матеріали виконавчого провадження згідно наказу Господарського суду АРК від 16.05.2011 по справі № 5002-21/320-2001, де стягувачем є ТОВ «Спецтехкомплектація», а боржником ПАТ ДАТ «Чорноморнафтогаз», від центрального ВДВС Сімферопольського МУЮ АРК до відділу не передавались.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.07.2017 у зв'язку з задоволенням заяви суддів Дідиченко М.А. та Руденко М.А. про самовідвід у даній справі, на підставі розпорядження № 09-52/511/17 від 20.07.2017 для розгляду справи №5002-21/320-2011 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Тарасенко К.В., суддів: Іоннікової І.А. Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2017, апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.08.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 розгляд справи відкладено на 16.08.2017.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2017 у зв'язку з перебуванням суддів Іоннікової І.А. та Тищенко О.В., які не є головуючими суддями (суддею-доповідачем) у відпустці, на підставі розпорядження № 09-53/3209/17 від 15.08.2017 для розгляду справи № 5002-21/320-2011 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Тарасенко К.В., суддів: Хрипуна О.О., Корсакової Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді: Тарасенко К.В., суддів: Хрипуна О.О., Корсакової Г.В.

16.08.2017 від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі, які він просив врахувати та задовольнити апеляційну скаргу.

Представники сторін у судове засідання з'явились та надали пояснення по суті спору.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.02.2011 року у справі № 5002-21/320-2011 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехкомплектація» до Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» задоволено частково; з Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» стягнуто 142318,80 грн. заборгованості за договором поставки, 8816,88 грн. - 3% річних, 3570,13 грн. - інфляційних, 17031,47 грн. - пені, 2038,77 грн. - державного мита, 194,70 грн. - витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу; в частині вимог про стягнення 43207,44 грн. пені - відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.04.2011 року рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.02.2011 року скасовано та прийнято нове рішення, яким стягнуто з Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» заборгованість з урахуванням трьох відсотків річних від просточеної суми та інфляційних втрат у сумі 154705,81 грн., пеню у сумі 14112,95 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 1688,19 грн. та на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 161,25 грн. В решті позову відмовлено.

На виконання зазначеної Постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.04.2011 року, яка набрала законної сили 13.04.2011 року, Господарським судом Автономної Республіки Крим видано наказ від 16.05.2011 року.

31.08.2016 року до Господарського суду Київської області від позивача (стягувач) - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтехкомплектація» надійшла заява б/н, б/д, в якій позивач просив суд видати дублікат наказу та відновити строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2011 року у справі № 5002-21/320-2011, вважаючи його втраченим.

Статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон) змінено територіальну підсудність судових справ у зв'язку з неможливістю здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях. Зазначеною статтею Закону передбачено, зокрема, забезпечення розгляду справ Господарського суду Автономної Республіки Крим господарським судом Київської області, господарського суду міста Севастополя - господарським судом міста Києва, Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом. З урахуванням загального характеру положень статті 12 Закону України щодо зміни територіальної підсудності справ відповідні приписи підлягають застосуванню щодо справ усіх категорій і на будь-якій стадії розгляду справ, зокрема: у вчиненні процесуальних дій, передбачених статтями 88, 89, розділами ХІІ і ХІV України стосовно судових рішень господарських судів Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та Севастопольського апеляційного господарського суду здійснюється господарськими судами, зазначеними в абзаці десятому частини першої статті 12 Закону (інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.05.2014р. №01-06/615/14 «Про Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Так, відповідно до ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку розглядається у засіданні господарського суду, про час та місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник.

Згідно до частини першої ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Судом встановлено, що строк пред'явлення наказу у справі № 5002-21/320-2011 до виконання судом було визначено протягом 3-х років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (тобто, з 16.05.2011р. по 16.05.2014р.).

Згідно частин 1 та 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання; після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Заявником подано копію постанови від 09.06.2011 року №23944-14 Центрального ВДВС Сімферопольського РУЮ Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2011 року. Тобто строк пред'явлення вказаного наказу перервався пред'явленням наказу до виконання в порядку частини 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, заявником подано копію постанови від 17.06.2011 року №23944-14 Центрального ВДВС Сімферопольського РУЮ Державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим, якою зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу у справі № 5002-21/320-2011 у зв'язку із включенням боржника до Переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які приймають участь в процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонвання підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Тобто строк пред'явлення вказаного наказу також перервався пред'явленням наказу до виконання в порядку частини 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно частини 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Разом з цим, загальновідомим є факт, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації територія Автономної Республіки Крим на час здійснення виконавчого провадження з виконання наказів суду, виданих на виконання рішення у даній справі, тимчасово окупована.

Згідно положень ст. 3 зазначеного Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією.

Частиною 2 ст. 1 Закону датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Із настанням вказаної дати на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим діяльність державних органів, утворених відповідно до Конституції і Законів України, є неможливою з незалежних від стягувача та боржника причин.

За таких обставин, відкрите на тимчасово окупованій території та зупинене виконавче провадження №23944-14 з примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2011 року жодним чином не свідчить про подвійне стягнення боргу, і посилання боржника на вказані обставини є безпідставними.

Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Херсонській області наданого на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017, матеріали виконавчого провадження згідно наказу Господарського суду АРК від 16.05.2011 по справі № 5002-21/320-2001, де стягувачем є ТОВ «Спецтехкомплектація», а боржником ПАТ ДАТ «Чорноморнафтогаз», від центрального ВДВС Сімферопольського МУЮ АРК до відділу не передавались.

Відтак, вважаючи наказ від 13.04.2011 року № 5002-21/320-2011 фактично втраченим, оскільки такий наказ залишився в органі виконавчої служби на окупованій території Автономної Республіки Крим, на якій органи виконавчої служби України не функціонують, стягувач просить суд видати дублікат наказу та поновити строк для пред'явлення наказу до виконання.

Відповідно до приписів ч. 2, 3 ст. 9 вказаного Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на вказані норми Закону, акти (рішення, документ) видані виконавчими органами Російської Федерації на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим з виконання наказу суду виданого на виконання рішення у даній справі були б недійсними і не створювали б правових наслідків.

Щодо заперечень боржника, що наказ стягувачем не втрачався, а довідка державного виконавця про втрату наказу відсутня, що виключає наявність передбачених ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України підстав для видачі дублікату наказу, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Як вбачається з копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 10.05.2016 року № 21921083, боржник ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» змінив адресу, зареєструвавши в установленому законом порядку своє місцезнаходження на материковій частині України за адресою м. Київ, Шевченківський район, вул. Богдана Хмельницького, буд. 26, офіс 505.

З цього моменту відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з виконання даного наказу господарського суду підвідомче відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до частини 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Колегією суддів встановлено, що з моменту окупації території Автономної республіки Крим діяльність державних органів, а отже і органів Державної виконавчої служби, утворених відповідно до Конституції і Законів України, є неможливою.

Відтак унеможливлена була і передача виконавчого документа за підвідомчістю згідно частини 5 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін'юсту від 02.04.2012р. № 512/5.

За відсутності можливості у державного органу виконавчої служби (створеного відповідно до Конституції та Законів України), в повному обсязі або частково виконати в примусовому порядку рішення суду у даній справі за вказаним наказом на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, з часу її окупації і в силу положень частини 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення вказаних виконавчих документів до виконання після переривання встановлюється з дня визнання території Автономної Республіки Крим тимчасово окупованою, а саме з 20.02.2014р.

Оскільки у відповідності до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» час, що минув до переривання строку до нового строку не зараховується, то строк пред'явлення наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2011 року у справі № 5002-21/320-2011 до виконання сплив 20.02.2015 року і пропущений з поважних причин, які не залежать від правомірності поведінки стягувача або боржника.

Відповідно до частини 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Частиною першою ст. 119 ГПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 55, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Конституційний Суд України п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого наказу, який є виконавчим документом.

З матеріалів справи, а саме з довідок наданих ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПАТ «Державний експортно-фмпортний банк Укарїни» вбачається та не спростовано сторонами, що рішення, на виконання якого було видано відповідні накази, на момент розгляду заяви про видачу дублікату наказу виконано не було.

Отже, виходячи з принципу обов'язковості виконання судових рішень законодавцем передбачена можливість поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, підставою для чого є наявність поважних причин пропуску (ст. 119 ГПК України). Поважні причини пропуску пов'язані з обставинами, в силу яких стягувач був позбавлений у передбачений строк реалізувати власне волевиявлення. Вказані причини є об'єктивними обставинами і не залежать від дій стягувача, а навпаки - обмежують здійснення ним дій щодо виконання рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що причини пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання є поважними, у зв'язку з чим обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку пред'явлення наказу до виконання встановивши один рік з дня винесення даної ухвали, тобто до 11.10.2017 року.

Згідно до частини першої ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Вважаючи наказ від 16.05.2011 року у справі № 5002-21/320-2011 втраченим, стягувач просить суд видати його дублікат.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.10.2016 року № , боржник ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» змінив адресу, зареєструвавши в установленому законом порядку своє місцезнаходження на материковій частині України за адресою м. Київ, Шевченківський район, вул. Богдана Хмельницького, буд. 26, офіс 505.

З цього моменту відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з виконання наказу господарського суду у справі № 5002-21/320-2011 від 16.05.2011 року (про стягнення заборгованості) підвідомче відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до частини 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з виконання наказу від 16.05.2011 року у справі № 5002-21/320-2011 (про стягнення судового збору) належить до компетенції відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до частини 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Судом встановлено, що з моменту окупації території Автономної республіки Крим діяльність державних органів, а отже і органів Державної виконавчої служби, утворених відповідно до Конституції і Законів України, є неможливою.

Відтак унеможливлена була і передача виконавчих документів за підвідомчістю згідно частини 5 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін'юсту від 02.04.2012р., № 512/5.

За таких обставин, матеріалами спростовується твердження боржника про те, що заявником не подано належних та допустимих доказів втрати наказу, передбачених ст. 120 ГПК України.

У зв'язку з чим, вимога заявника про видачу дубліката наказу є обґрунтованою, такою, що підтверджена належними та допустимими доказами та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції по даній справі обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 11.10.2016 року по справі № 5002-21/320-2011 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 5002-21/320-2011 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.О. Хрипун

Г.В. Корсакова