КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2017 р. Справа№ 911/1179/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від прокуратури: Галась О.М. посвідченням № 031869 від 02.02.2015

від позивача: Іщенко В.В. за дов. № б/н від 18.04.2017

від відповідача(апелянта): Добрянський В.А. за дов. № б/н від 18.05.2017, Лісовий С.А. за дов. № б/н від 18.05.2017.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал"

на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017

у справі №911/1179/17 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах

держави в особі Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського

району Київської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал",

про визнання укладеним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.06.2017 позовні вимоги задоволені частково.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом позовні вимоги задоволені частково, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена, а рішення місцевого господарського суду має бути скасоване.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Гончарова С.А., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2017 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал" до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 16.08.2017.

Розпорядженням від 11.08.2017 у зв'язку перебування суддів Станіка С.Р. та Гончарова С.А., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Яковлєва М.Л., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017 прийнято справу №911/1179/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал" на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у справі №911/1179/17 до свого провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 22.08.2017.

16.08.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів прокурором подано відзив на апеляційну скаргу.

16.08.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів позивачем подано відзив на апеляційну скаргу.

16.08.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів відповідачем подано доповнення до апеляційної скарги.

В судовому засіданні 22.08.2017 представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі з урахуванням доповнень до апеляційної скарги поданих під час апеляційного провадження та просив задовольнити її, а рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у справі №911/1179/17 скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 22.08.2017 представник прокуратури заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву поданого під час апеляційного провадження та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у справі №911/1179/17 залишити без змін.

В судовому засіданні 22.08.2017 представник позивача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву поданого під час апеляційного провадження та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у справі №911/1179/17 залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишене без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 зазначеного Закону пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно з ч.ч. 5 та 6 ст. 40 Закону величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Частиною 8 статті 40 Закону встановлено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Рішенням Петрівської сільської ради (згідно п. 7 постанови Верховної Ради України від 04.02.2016 № 984-VIII село Петрівське Києво-Святошинського району Київської області перейменовано на село Святопетрівське) від 09.11.2012 № 1704 затверджено Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Петрівське (Святопетрівське) Києво-Святошинського району Київської області.

У відповідності до п. 1.9 зазначеного Положення замовник (інвестор або забудовник), який має намір здійснити будівництво об`єкта будівництва у населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Петрівське (Святопетрівське).

Відповідно до п. 1.8 зазначеного Положення установлений розмір коштів замовника, які залучаться на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села, 4% від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта будівництва для житлових будинків.

В усіх питаннях щодо організації залучення пайових коштів (внесків) від імені села виступає Петрівська (Святопетрівська) сільська рада (п.п. 2.2.1 Положення).

Згідно з п. 2.5 Положення вирішення питань щодо пайової участі та розрахунки розмірів пайового внеску здійснюється виконавчим комітетом Петрівської (Святопетрівської) сільської ради Києво-Святошинського району Київської області після одержання звернення заявника з обов`язковим наданням наступних документів:

- заява на ім`я сільського голови;

- документи, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками (узгоджений замовником зведений кошторисний розрахунок, завірена довідка про загальну вартість будівництва та інші);

- при потребі, для ознайомлення, проектно-кошторисну документацію, документи на право власності чи користування земельною ділянкою, повідомлення, декларацію або дозвіл на виконання будівельних робіт. Замовник несе повну відповідальність за достовірність поданих документів відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 2.7 Положення замовник, після розроблення та затвердження в установленому порядку проектно-кошторисної документації, виконаної відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, звертається до Петрівської (Святопетрівської) сільської ради з заявою про укладення договору пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села.

Розмір пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається не пізніше десяти робочих днів з дня реєстрації виконавчим комітетом сільської ради звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього необхідних документів в повному обсязі, що підтверджують вартість будівництва (реконструкції) об`єкта будівництва, з техніко-економічними показниками (п.п. 2.7.1 Положення).

У відповідності до п.п. 2.7.2. Положення, Договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту укладається після визначення розміру пайової участі не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Згідно з розділом 3 вказаного Положення, у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Рішенням Петрівської (Святопетрівської) сільської ради Києво-Святошиснького району Київської області від 15.10.2014 № 3005 затверджено нормативи для одиниці створеної потужності при спорудженні об`єктів житлового будівництва в розмірі 5 650,00 грн. за 1 м.кв. загальної площі об`єкту.

25.11.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстровано Декларацію № 99 про початок виконання будівельних робіт 71-квартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями в с. Петрівське (Святопетрівське), бул. Лесі Українки, 2, замовник ТОВ "Петрівський квартал".

З позовної заяви та пояснень прокурора та позивача вбачається, що відповідач відповідно до норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, затвердженого рішенням Петрівської (Святопетрівської) сільської ради, не звернувся до позивача (його виконавчого комітету) із заявою про укладення договору пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, не надав документів, які є обов`язковими додатками до вказаного звернення.

Належних доказів на спростування зазначеного, матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Позивач, листом від 08.04.2014 № 307 звернувся до відповідача щодо укладення договору про пайову участь (внесок) у створені і розвитку інфраструктури с. Петрівське (Святопетрівське) з примірниками договору (докази направлення та отримання відповідачем в матеріалах справи).

08.05.2015 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зареєстровано Декларацію № 55 про готовність об`єкта до експлуатації 71-квартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по бульвару Лесі Українки, 2 в с. Петрівське (Святопетрівське) Києво-Святошинського району Київської області, загальна площа будинку 4 838,7 кв.м., кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 16 391,847 тис.грн., в тому числі витрати на будівельно-монтажні роботи 16 391,847 тис.грн., вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію 20 070,538 тис. грн., у тому числі витрати на будівельно-монтажні роботи 20 070,538 тис.грн., замовник ТОВ "Петрівський квартал".

Отже, позивач звернувся до відповідача з листом щодо укладення договору про пайову участь (внесок) у створені і розвитку інфраструктури с. Петрівське (Святопетрівське) з примірниками договору ще 08.04.2015, до введення будинку в експлуатацію 08.05.2015.

Відповідач, листом вих. № 227 від 08.05.2015 надав відповідь позивачу на вказаний вище лист, в якому зазначив, що станом на 08.05.2015 житловий будинок по бульв. Л.України, 2 в с. Петрівське (Святопетрівське) введений в експлуатацію, тому відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" пропущений строк для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури, який встановлений законодавцем до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, тому відповідач відмовив в підписанні направлених позивачем договорів.

Таким чином, підставою для звернення з позовом стало те, що відповідач безпідставно ухиляється від передбаченого ч.ч. 2, 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов`язку укласти із позивачем договір про пайову участь (внесок) у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Петрівське (Святопетрівське).

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідності до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

У відповідності до приписів ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським є зобов`язання, що виникає з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать

Отже, у відповідача в силу прямої вказівки закону виник обов`язок щодо укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Петрівське (Святопетрівське).

Як передбачено ст. 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Примусовий порядок укладання господарських договорів за рішенням суду регулюється ст. 187 Господарського кодексу України та ст. 648 Цивільного кодексу України.

Виходячи зі змісту вказаних норм і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна із сторін ухиляється від його укладання, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо його умов. Можливість розгляду судом цих спорів обумовлюється обов`язковістю договору (за державним замовленням, на підставі правового акту органів державної влади чи місцевого самоврядування та інших випадках, встановлених законом).

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається, що відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити у задоволені позовних вимог з посиланням на ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки пропущений строк для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури, який встановлений законодавцем до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, тому відповідач відмовив в підписанні направлених позивачем договорів.

Апеляційний господарський суд, щодо введення в експлуатацію будинку зазначає наступне, так правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Процедура виконання будівельних робіт визначена Порядком виконання підготовчих і будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" від 13.04.2011 № 466. Процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначена Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" від 13.04.2011 № 461.

Як вище зазначалось, відповідно до ст. 40 Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

У відповідності до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" 13.04.2011 Кабінетом Міністрів України прийнято постанови № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", якими спрощено дозвільні процедури у будівництві, зокрема скорочено перелік документів, необхідних для отримання дозволу на виконання будівельних робіт, терміни видачі такого дозволу та запроваджено декларативний принцип щодо виконання будівельних робіт і прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Як встановлено ст. 40 Закону "Про регулювання містобудівної діяльності", порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

При цьому, процедура прийняття об'єктів в експлуатацію носить суто технічний характер і полягає в тому, що саме об'єкт будівництва, його стійкість, міцність, надійність є предметом при перевірці його готовності до експлуатації, а тому перевірка сплати пайової участі суперечить ідеології самої процедури прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Як визначено ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Рішенням Петрвської (Святопетрівської) сільської ради від 09.11.2012 № 1704 затверджено Положення про порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Петрівське (Святопетрівіське) Києво-Святошинського району Київської області.

Як вбачається з декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 08.05.2015 № 55, ТОВ "Петрівський квартал" є замовником будівництва 71-кварнтирного житлового будинка з вбудованими нежитловими приміщеннями по бульвару Л.Українки, 2 в с. Петрівське (Святопетрівське) Києво-Святошинського району Київської області.

Тому, відповідач, як замовник об'єкта будівництва, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Петрівське (Святопетрівське) та укласти з позивачем договір про пайову участь.

Вище зазначалось, що позивач листом від 08.04.2015 вих. № 307 повідомив відповідача про необхідність звернення до виконавчих органів Петрівської (Святопетрівської) сільської ради для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури с. Петрівське (Святопетрівське) та надав проект відповідного договору.

В свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" договір про пайову участь укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Об`єкт прийнятий в експлуатацію 08.05.2015, тому сплив строк для укладення зазначеного договору.

Проте, метою встановлення строків на укладення договору пайової участі у ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є визначення періоду часу, протягом якого забудовником має бути виконаний обов'язок з укладення договору на пайову участь (оформлення договірного зобов'язання забудовника щодо сплати конкретної суми пайового внеску на розвиток інженерної та соціальної інфраструктури міста).

Строк визначений вказаним Законом для укладення договору пайової участі у 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, встановлений саме для добровільного виконання стороною вказаного обов'язку, і невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника від укладення договору, адже невиконання замовником обов'язку передбаченого Законом не може надавати йому переваг перед замовником, що виконав обов'язок закону.

Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством.

Невиконання такого зобов`язання не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь, у тому числі й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/6409/15.

У відповідності до ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог ч. 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

У разі наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зазначеного вище вчинено не було, протокол розбіжностей у встановлений законодавством строк позивачу не направлявся, лише 08.05.2015 (отримано позивачем 15.05.2017, що підтверджується вхідним штампом на листі відповідача) у строк більше ніж двадцять днів, відповідач направив позивачу лист про відмову від підписання направлених позивачем договорів у зв`язку з прийняттям об`єкта будівництва в експлуатацію.

З пояснень прокурора та позивача вбачається, що останні наполягають на тому, що договір відповідає положенням Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та діючого Положення про порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Петрівське (Святопетрівське) Києво-Святошинського району Київської бласті.

Щодо розміру пайової участі у розвитку інфраструктури с. Петрівське (Святопетрівське), а саме 1 093 903,28 грн., розрахованої від загальної кошторисної вартості 27 347 582,00 грн., місцевий господарський суд дійшов вірного висновку з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, а саме.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Петрівське (Святопетрівське), затвердженого рішенням Петрівської (Святопетрівської) сільської ради від 09.11.2012 № 1704, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури).

Як передбачено ч. 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань для житлових будинків не може перевищувати 4 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта.

В розрахунку величини пайової участі, який є додатком 1 до договору про пайову участь у розвитку інфраструктури с. Петрівське (Святопетрівське), який просили визнати укладеним прокурор та позивач, зазначено, що замовник здійснює перерахування до місцевого бюджету с. Петрівське (Святопетрівське) коштів у розмірі 1 093 903,28 грн., які розраховані від загальної кошторисної вартості 27 347 582,00 грн. Загальна кошторисна вартість 27 347 582,00 грн. розрахована наступним чином: 4 840 кв.м. (загальна площа будинку із Декларації про початок виконання будівельних робіт) х 5 650,00 грн. за кв.м (норматив для одиниці створеної потужності об`єкта будівництва, встановлений рішенням Петрівської (Святопетрівської) сільської ради від 15.10.2014 № 3005).

Однак, з Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 08.05.2015 № 55 вбачається, що кошторисна вартість будівництва становить 16 391,847 тис.грн.

Отже, розмір пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Петрівське (Святопетрівське) становить 16 391 847,00 грн. х 0,04 = 655 673,88 грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у справі №911/1179/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал" на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у справі № 911/1179/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017 у справі № 911/1179/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/1179/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

Ю.Б. Михальська