ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2017 р.Справа № 915/495/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 17/1-6473 від 21.08.2017)

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ

на рішення господарського суду Миколаївської області від 05 липня 2017 року

по справі № 915/495/17

за позовом Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ

про стягнення 72 637,93 грн.

В С Т А Н О В И В :

26.05.2017 Державне підприємство Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект (далі по тексту позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ (далі по тексту відповідач), в якій просить суд стягнути з останньої заборгованість у розмірі 72 637,93 грн., з якої 23 214,61 грн. попередньо сплачені кошти за непоставлений товар; 17 658,07 грн. пені, 5 462,95 грн. штрафу за порушення строків поставки товару, 15 476,44 грн. штрафу за недопоставку товару, 406,41 грн. річних за користування коштами позивача у звязку з порушенням строків поставки товару, 7 110,52 грн. пені за порушення строку повернення попередньо сплачених коштів, 713,61 грн. річних за порушення грошового зобовязання, 2 595,32 грн. інфляційних нарахувань та судові витрати.

Позивач неодноразово звертався до суду з заявами в порядку ст.22 ГПК України про уточнення та зменшення позовних вимог, так відповідно до останньої редакції від 03 липня 2017 року про зменшення розміру позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача 43 465 грн. 41 коп., з яких: 17658,07 грн. пеня та 5462,95 грн. штраф за порушення строків поставки товару; 15476,44 грн. штраф за недопоставлений товар, 406,41 грн. % річних за користування коштами позивача у звязку з порушенням строків поставки товару, 964,20 грн. пені за прострочення строку повернення попередньо сплачених коштів, 669,73 грн. - % річних за порушення строку повернення попередньо сплачених коштів, 2827,61 грн. інфляційні нарахування. До даної заяви додано докази повернення відповідачем попередньо сплачених позивачем коштів (а.с.131).

Позовні вимоги з урахуванням заяви про їх зменшення мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за Договорами поставки № 698 від 08.04.2016 в частині строків поставки Товару по позиціям №1, 2 та обсягів поставки по специфікації № 1, у звязку з чим позивачем були нараховані штрафні та фінансові санкції у розмірах, що заявлені до стягнення.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 05.07.2017року по справі № 915/495/17 (суддя Фролов В.Д.) позов задоволений. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ на користь Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект 43 465 (сорок три тисячі чотириста шістдесят пять) грн. 41 коп., з яких: 17658 (сімнадцять тисяч шістсот пятдесят вісім) грн. 07 коп. пеня, 5462 (пять тисяч чотириста шістдесят дві) грн. 95 коп. штраф за порушення строків поставки товару; 15476 (п'ятнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 44 коп. штраф за недопоставлений товар, 406 (чотириста шість) грн. 41 коп. % річних за користування коштами позивача у звязку з порушенням строків поставки товару, 964 (девятсот шістдесят чотири) грн. 20 коп. пені за прострочення строку повернення попередньо сплачених коштів, 669 (шістсот шістдесят дев'ять) грн. 73 коп. % річних за порушення строку повернення попередньо сплачених коштів, 2827 (від тисячі вісімсот двадцять сім) грн. 61 коп. інфляційні нарахування, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 1600 (одна тисяча шістсот ) грн. 00 коп.

Такий висновок суду мотивований тим, що відповідач порушив норми чинного законодавства та умови договору, позивачем це встановлено та підтверджено відповідними доказами, а тому заявлені позовні вимоги є правомірними і обґрунтованими.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати частково та прийняти нове, яким визначити суму санкцій, підлягаючих стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 33 181,79 грн., зменшити розмір штрафних санкцій до 10 000,00 грн., в решті позовних вимог відмовити.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд у повному обсязі не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, у звязку з чим виніс часткове незаконне і необґрунтоване рішення, яке частково не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням апелянта, місцевим господарським судом неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до стягнення надмірно високих сум штрафних санкцій.

Скаржник частково згоден з оскаржуваним рішенням у сумі 33 181,79 грн., яка складається з:

- пені на суму 1137,38 грн. за прострочку поставки товару згідно до позиції 1 Специфікації №1 до договору № 698 від 08.04.2016 року на 10 днів;

- штрафу у розмірі 7% на суму 5416,15 грн. по позиції 2 Специфікації №1;

- пені на суму 38,28 грн. за прострочку поставки товару по позиції 3 Специфікації №1 на 58 днів;

- штрафу у розмірі 7% на суму 46,20 грн. по позиції 3 Специфікації №1;

- штрафу у розмірі 20% за недопоставку товару на суму 15 476,44 грн.;

- штрафних санкцій на суму 11067 грн.34 коп., з котрих 10136,78 грн. за прострочку поставки товару по позиції 2 Специфікації №1 та 930, 56 грн. пені за порушення строку повернення попередньо сплачених кошів.

Позивачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим та відповідаючим матеріалам справи

Представник відповідача в судове 31.08.2017 року не зявився без поважних причин, хоча про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 08.04.2016 року між ДП Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект (Покупець) та ТОВ Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ (Постачальник) було укладено Договір поставки № 698 (Договір), відповідно до п. 1.1, 1.2 якого, постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених даним договором, поставити покупцю прилади вимірювальні загального використання (надалі-товар), зазначений у специфікаціях №1, що є додатком №1 до цього договору, а позивач зобовязаний прийняти та оплатити поставлений товар, в порядку та строки, передбачені цим договором. Загальна кількість товару, що підлягає поставці, по сортам, групам, підгрупам, видам, маркам, типам, розмірам визначаються специфікаціями до договору.

Відповідно до п.3.4 Договору, строк поставки товару складає 75 календарних днів з моменту проведення попередньої оплати згідно із п.5.2 Договору з можливістю дострокової поставки.

Поставка товару здійснюється на підставі та у відповідності до підписаних сторонами Специфікацій (п.3.5).

Пунктом 4.4 передбачено, що ціна Договору, згідно Специфікації № 1 (Додаток № 1) до Договору, складає 191 780,15 грн., у т.ч. ПДВ 20% -31963,36 грн., у подальшому сума може збільшуватись, але не перевищувати 200000,00 грн. у т.ч. ПДВ 33333,33 грн.

Пунктами 5.2, 3.4 договору передбачено, що оплата по даному договору здійснюється наступним чином: передоплата у розмірі 30 % від суми специфікації здійснюється позивачем протягом 10 банківських днів від дати отримання рахунку відповідача на оплату; остаточний розрахунок в розмірі 70 % від суми специфікації здійснюється позивачем протягом 10 банківських днів від дати поставки товару. Строк поставки складає 75 календарних днів з моменту проведення попередньої оплати згідно п.5.2 договору з можливістю дострокової поставки.

Розділом 10 договору передбачено, що договір набирає чинності з дати підписання обома сторонами та діє до 31.12.2018. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобовязання (у тому числі гарантійних) за даним договором.

Додатком № 1 до Договору поставки, специфікацією № 1 від 08.04.2016 року передбачено, що постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти й оплатити товар у загальній сумі 191 780,15 грн. (а.с.21) .

Так, на виконання п.5.2 Договору та згідно рахунку-фактури №СФ-0000099 від 26.04.2016, позивачем було здійснено передоплата у розмірі 57534,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №4563 від 10.05.2016 (а.с.31), однак відповідач свої зобовязання за Договором, щодо поставки товару у визначений п.3.4 договору строк до 24.07.2016 року, не виконав, чим порушив умови договору.

23.02.2017 року покупець звернувся до ТОВ Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ з претензією, згідно з якою просило здійснити повернення попередньо сплачених коштів у розмірі 23 214,61 грн.; внести зміни у даній претензії податкових накладних в частині виправлення помилок; сплатити штрафні санкції у розмірі 60 990,92 грн. Також зазначено, що у випадку незадоволення претензії у 30-ти денний строк, державне підприємство буде змушено звернутися до суду для заходу примусового стягнення (а.с.33-40).

23.03.2017 року у відповідь на претензію ТОВ Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ зазначило, штрафні санкції у сумі 1137,38 грн. та штрафні санкції у розмірі 84,48 грн. за специфікацією № 1 прийняті у повному обсязі. Також товариство зазначило, що готові повернути передплату у сумі 23 214,61 грн. та просило штрафні санкції не застосовувати (а.с.41-42).

02.12.2016 року постачальник направив на адресу позивача лист яким повідомив, що у звязку з неможливістю постачання приладів вимірювальних використання по Договору № 698 від 08.04.2016 року, специфікація № 1, поз.2 (перетворювач абсолютного тиску) за обставинами, не залежних від підприємства, просив скасувати постачання зазначеної продукції у звязку з неможливістю знайти альтернативні джерела постачання та надати відповідно до п.8.4 Договору, можливість повернути передоплату за недопоставлену продукцію, без використання до підприємства штрафних санкцій (а.с.84).

Таким чином, у звязку з залишенням без задоволення претензії Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект, і стало підставою для звернення підприємства до суду з відповідним позовом.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект та вважає, що доводи, заперечення і вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішенням місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Положення ст.ст. 173, 193, 198, 199 Господарського кодексу України визначають, що господарськими зобов'язаннями, включаючи виконання грошових зобов'язань, визначаються зобов'язання, що виникають між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, які можуть виникати безпосередньо із закону, іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність договору. При цьому, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, у встановлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, статуту, Цивільного кодексу України. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами, договорами, статутними та уставними документами. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання в разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до ст.ст. 509. 510. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням з правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, статуту товариства, Закону України „Про господарські товариства, інших законодавчих актів.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (статті 525, 625 Цивільного кодексу України).

Дїї сторін (передача продавцем товару покупцю за видатковими накладними, прийняття товару покупцем) свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки.

Згідно з частиною другою статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, як встановлено під час розгляду даної справи, у відповідності із цими нормами чинного законодавства, між сторонами ДП Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря «Машпроект» як покупцем та Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ як постачальником, склалися правовідносини повязані з поставкою товару, про що 08.04.2016 року було укладено відповідний Договір поставки № 698.

Так, зазначений вище Договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до ст.ст.173, 174 ГК України (ст.ст.11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст.629 ЦК України є обов'язковими для виконання сторонами.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за Договором, в частині поставки покупцю товару у строк до 24.07.2016 року за специфікацією № 1, за який позивач відповідно до п.5.2 Договору здійснив передоплату у розмірі 57 534,00 грн. 30 % від загальної вартості товару.

Згідно з п. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (пеня, штраф), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За приписом ст. Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань та ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до п.7.2 договору у випадку порушення погоджених строків поставки Товару Постачальник сплачує Покупцеві пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості Товарів, з яких допущено прострочення, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Крім того, у випадку порушення строків поставки Товару більш ніж на 30 календарних днів Покупець має право відмовитися від подальшого приймання Товару, а також вимагати повернення раніше сплачених коштів, які Постачальник зобов'язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту одержання повідомлення Покупця.

Згідно п. 7.3 договору у випадку порушення строку повернення раніше сплачених коштів за Товар, який не було поставлено, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла у період прострочення повернення, за кожен день прострочення. Крім того, Постачальник зобов'язаний сплатити 3% річних від простроченої суми з урахуванням індексу інфляції, які нараховуються від дня здійснення Покупцем повної/часткової передоплати і до дня повернення коштів.

Пунктом 7.4 договору передбачено, що у випадку поставки Товару не в повному об'ємі (недопоставка), Постачальник сплачує Покупцеві штраф у розмірі 20% вартості поставленого не в повному об'ємі (недопоставленого) Товару.

Згідно п. 7.8 договору у випадку порушення Постачальником, передбачених даним Договором строків поставки Товару, за яку Покупцем внесена повна або часткова попередня оплата, Постачальник за користування коштами Покупця зобов'язаний сплатити Покупцеві 3% річних від суми коштів, сплачених Покупцем, за період від дня оплати й до дня фактичної поставки Товару.

Неустойка (штраф, пеня), штрафні санкції за цим договором нараховуються протягом усього періоду порушень (п.7.15 договору).

Відповідно до постанов Верховного Суду України № 3-31гс14, № 3-32гс14 від 01.07.2014, № 3-37гс13 від 01.07.2014, прийнятих за результатами перегляду судових рішень господарських судів з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст.ст. 536, 549, ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України, частиною 3 статті 692 Цивільного кодексу України фактично конкретизовано передбачений статтею 536 цього Кодексу обов'язок боржника сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за користування чужими грошовими коштами та передбачене статтею 625 Цивільного кодексу України право продавця вимагати від покупця сплати 3% річних за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані позивачем відповідачу 17658,07 грн. пеня за період:

- по специфікації № 1 до Договору: за період з 25.07.2016-03.08.2016 у сумі 1137,38 грн.; 25.07.2016-22.02.2017 у сумі 16482,41 грн.; 25.07.2016-20.09.2016 38,28 грн.;

- 5462,95 грн. 7 % штраф за порушення строків поставки товару понад 30 днів за період з 25.07.2016-22.02.2017 у сумі 5416,75 грн., 25.07.2016-20.09.2016 46,20 грн.;

- 15476,44 грн. 20 % вартості товару - штраф за недопоставлений товар, за період з 25.07.2016 року 22.02.2017 року;

- 406,41 грн. 3 % річних за користування коштами позивача у звязку з порушенням строків поставки товару за період з 25.07.2016 22.02.2017 року;

- 964,20 грн. пені за прострочення строку повернення попередньо сплачених коштів за період з 02.03.2017-13.04.2017 765,76 грн., 14.04.2017 25.04.2017 198,44 грн.

- 669,73 грн. - % річних за порушення строку повернення попередньо сплачених коштів за період з 10.05.2016-25.04.2017;

- 2827,61 грн. інфляційні нарахування за період з 10.05.2016 - 25.04.2017 (а.с.14-17, 128-130).

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що нарахування пені в сумі 16482,41 грн. за порушення строків поставки товару, було здійснено неправомірно за 213 днів прострочення, що суперечить положенням ч. 6 ст. 232 ГК України. Однак, згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Крім того, відповідно до п. 7.15 Договору, неустойка (штраф, пеня) нараховуються протягом усього періоду порушення.

Таким чином, сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане, що відповідає положенням ст, 232 ГК України та суперечить доводам Апелянта.

Також є необґрунтованим посилання на те, що вимога про стягнення 3 % річних згідно п. 7.3. та п. 7.8. Договору двічі за одне і те ж порушення, з огляду на наступне.

Як було зазначено вище, згідно п. 7.3. Договору, у випадку порушення строку повернення раніше сплачених коштів за товар, який не було поставлено. Постачальник зобов'язаний сплатити 3% річних від простроченої суми. Згідно п. 7.8. Договору, у випадку порушення Постачальником строків поставки товару, за яку Покупцем внесена повна або часткова попередня оплата, Постачальник за користування коштами Покупця зобов'язаний сплатити Покупцеві 3% річних від суми коштів, сплачених Покупцем, за період від дня оплати й до дня фактичної поставки Товару. Таким чином, проценти річних, які зазначені у п. 7.3. Договору необхідно відрізняти від процентів річних за користування чужими коштами, передбачених п. 7.8. Договору.

Стягнення процентів річних за порушення строку повернення раніше сплачених коштів є заходом відповідальності за порушення договірного зобов'язання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу позивача, тоді як проценти, зазначені у п. 7.8. Договору, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно збереженими грішми.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія також вважає, що всі доводи, заперечення та вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надала, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про часткове задоволення позовних вимог Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Миколаївської області від 05.07.2017 року у справі № 915/495/17 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія УКРГАЗТЕХ залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Миколаївської області від „05 липня 2017 року по справі № 915/495/17 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „04 вересня 2017 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Н.М. Принцевська