ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Справа № 911/1850/17
Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі:
1. Кабінету Міністрів України;
2. Головного управління Національної гвардії України;
3. Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова Частина НОМЕР_1 )
до: 1. Бориспільської районної державної адміністрації;
2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок»
3. Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк»;
4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Алта Проперті»
про визнання недійсними розпорядження, державних актів на право власності та договору; про витребування земельних ділянок

за участю представників учасників процесу:
прокуратура Толстореброва О.О., службове посвідчення № 044662 видане 27.10.2016;
Завгородній А.В., службове посвідчення № 047383 від 10.07.2017
позивач 1 Коваленко О.М., предст. за дов. від 16.02.2017 № 7-5/454;
Захарчук А.В. представник Міністерства юстиції України, дов. № 7-5/191 від 17.01.2017;
позивач 2 Северин Р.І., предст. за дов. від 20.12.2016 № 27/34-578;
позивач 3 Вакаров В.В. дов. № 17/149 від 11.01.2017;
відповідач 1 не з`явився;
відповідач 2 не з`явився;
відповідач 3 Путієнко Є.В., предст. за дов. від 30.06.2016 № 010-01/2764;
відповідач 4 не з`явився.
СУТЬ СПОРУ:
До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Військового прокурора Дарницького гарнізону (прокурор) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (позивач-1), Головного управління Національної гвардії України (позивач-2) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова Частина НОМЕР_1 , позивач-3) до Бориспільської районної державної адміністрації (відповідач-1), товариства з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок (відповідач-2), публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк (відповідач-3) і товариства з обмеженою відповідальністю Алта Проперті (відповідач-4) про визнання недійсними розпорядження, державних актів на право власності та договору, а також про витребування земельних ділянок.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, прокурор зазначає, що розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 24.03.2009 № 1037 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області» прийнято в порушення вимог ст. ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст. ст. 20, 21, 57, 116, 118, 122, 149 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», оскільки відведено у приватну власність громадян земельні ділянки, без попереднього вилучення з постійного користування Національної гвардії України, які використовувались для потреб оборони. Крім того, оскаржуваним розпорядженням порушено порядок зміни цільового призначення земель, оскільки така зміна проведена не уповноваженим відповідно до вимог Земельного кодексу України органом.
З урахуванням викладеного, зазначене розпорядження, а також видані на його підставі Державні акти та договір іпотеки № 151410Z23 від 11.02.2010, укладений між публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», в частині включення до предмету іпотеки спірних земельних ділянок підлягають визнанню недійсними, а земельні ділянки поверненню на користь держави.
Ухвалою господарського суду Київської області від 19.06.2017 порушено провадження у справі № 911/1850/17 та призначено до розгляду на 17.07.2017.
17.07.2017 ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подав відзив на позов, в якому проти заявлених прокурором вимог заперечує та просить відмовити в його задоволенні. Підставою поданих заперечень є посилання відповідача-3 на ті обставини, що Договір іпотеки № 151410Z23 від 11.02.2010 було укладено в якості забезпечення зобов`язань позичальника ТОВ «Алта Проперті», до предмету якого увійшло нерухоме майно земельні ділянки, як ті, що є предметом спору даної справи, так і інші, а отже, на думку банку, відсутні підстави визнання недійсним Іпотечного договору в частині включення до предмету договору земельних ділянок, які не стосуються розгляду цієї справи. Що ж стосується спірних земельних ділянок, то на момент укладення Іпотечного договору та передачі їх іпотекодержателю - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від іпотекодавця ТОВ «Київський гуртовий ринок», нерухоме майно належало останньому на праві власності, а відтак Договір укладений у відповідності до норм чинного законодавства та підстав для визнання його недійсним немає.
В поданому відзиві відповідач-3 також просить суд застосувати строки позовної давності.
В судовому засіданні було відкладено розгляд справи на 14.08.2017.
04.08.2017 військова прокуратура подала письмові пояснення з приводу заявленого Банку пропущеного строку на подання позову, відповідно до яких початок перебігу строку позовної давності пов`язаний не з моментом, коли прокурор мав би довідатись про прийняття оскаржуваного розпорядження, а з моменту коли прокурор довідався про порушення закону під час надання землі у користування, а також надав пояснення на поданий Банком відзив, відповідно до якого з посиланням на норми законодавства та практику Верховного суду України зазначає, що у разі витребування майна з незаконного володіння, іпотека цього майна припиняється, а відтак Договір іпотеки підлягає визнанню недійсним.
09.08.2017 прокуратурою було подано уточнення до позову, відповідно до яких виправлено технічну помилку у вимозі про визнання недійсним договору Іпотеки № 151410Z23 від 11.02.2009 (п. 10 прохальної частин) та зазначено вірну дату Договору -11.02.2010, в іншому прохальна частина залишилась без змін та доповнень.
Зважаючи, що подана прокурором заява в порядку ст. 22 ГПК України не є заявою про зміну предмету позову, яка подається до початку розгляду справи по суті, а лише є виправленням технічної помилки, про що сторони повідомленні шляхом направлення зазначеної заяви на адреси учасників провадження, суд приймає вказану заяву до розгляду як заяву про виправлення описки та залучає останню до матеріалів справи.
Відповідачі-1,2,4 в судове засідання не з`явились, відзивів на позов з обґрунтуванням викладених в ньому заперечень, на вимогу суду, не надали.
Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлялись про час та місце судових засідань, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представників відповідачів 1,2,4 за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору.
Згідно з ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.
Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.
14.08.2017 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:
Розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 24.03.2009 № 1037 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області» (а.с. 70) передано у власність земельні ділянки 7-ом громадянам загальною площею 6,9302 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області та на підставі чого управлінням Держкомзему у Бориспільському районі Київської області 17.06.2009 видано 7-м громадянам та зареєстровано державні акти на право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.
Зокрема, у відповідності до Додатку до розпорядження голови адміністрації від 24.03.2009 № 1037 (а.с. 71), затверджено список громадян, яким надаються земельні ділянки у користування, та на підставі якого останніми отримано Державні акти на право власності на земельні ділянки (а.с. 72-94).
В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу від 02.07.2009 за №№706, 746, 758, 754, 742, 750 та від 21.07.2009 за № 849, вказані громадяни відчужили зазначені земельні ділянки загальною площею 6,9302 га на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс Менеджмент» та останнім отримано Державні акти на право власності на земельні ділянки.
В свою чергу, ТОВ «Легран-Есетс-Менеджмент» на підставі договорів купівлі-продажу від 28.12.2009 за №№ 3991, 4003 4007, 4015, 4019, 4023 4027, відчужило спірні земельні ділянки на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», про що зроблено запис про перехід права власності на вищезазначених державних актах, та пізніше останні були передані Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» в якості забезпечення зобов`язань боржника - ТОВ «Алта Проперті» на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на підставі Договору іпотеки від 11.02.2010.
Так, на думку прокурора, всі вищеперелічені дії з приводу передачі та відчуження земельних ділянок є незаконними, оскільки зазначені земельні ділянки перебували в користуванні Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), а відтак розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації, договір іпотеки земельних ділянок укладено, та державні акти на право власності видано з порушенням вимог закону, внаслідок чого вони є незаконними та повинні бути визнані недійсними.
У відзиві на позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» свої заперечення ґрунтує на тому, що між АТ «Укрексімбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алта-Проперті» (позичальник) було укладено Кредитний договір №15107К13 від 13.02.2007 (Кредитний договір), відповідно до якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов Кредитного договору. Ліміт кредитної лінії становить 29 959 440,00 доларів СІЛА, строк погашення кредиту 13.02.2014.
Оскільки позичальником зобов`язання за Кредитним договором виконані не були, що підтверджено рішенням у справі № 14/009-12, в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором між Банком та ТОВ «Київський гуртовий ринок» укладено Іпотечний договір № 151410Z23 від 11.02.2010 (Іпотечний договір, Договір іпотеки), предметом якого є нерухоме майно - земельні ділянки загальною площею 51,1585 га, які розташовані на території Бориспільського р-ну Київської області та належать на праві власності ТОВ «Київський гуртовий ринок», зокрема: земельна ділянка площею 0,9900 га, кадастровий номер :03:002:0070; земельна ділянка площею 0,9900 га, кадастровий номер :03:002:0066; земельна ділянка площею 0,9901 га, кадастровий номер :03:002:0067; земельна ділянка площею 0,9900 га, кадастровий номер :03:002:0068; земельна ділянка площею 0,9900 га, кадастровий номер :03:002:0069; земельна ділянка площею 0,9900 га, кадастровий номер :03:002:0071; земельна ділянка площею 0,9901 га, кадастровий номер :03:002:0072.
Таким чином, на думку Банку, оскільки на момент укладення Іпотечного договору, за ТОВ «Київський гуртовий ринок» було зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно, а також з урахуванням тих підстав, що крім спірних земельних ділянок, даний договір містить і інші об`єкти нерухомого майна, визнання його недійсним в судовому порядку з урахуванням норм ст. 203, 215 ЦК України є неправомірним та необґрунтованим.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до Державного акту на право користування землею 1979 року серії Б № 025629 (а.с. 55-62) за Київською квартирно-експлуатаційною частиною району в безстрокове та безоплатне користування для державний потреб закріплено земельну ділянку площею 16 132,7 га в межах згідно плану землекористування, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 35.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 № 490 «Про реформу системи військової освіти» та Директиви Генерального штабу Міністерства оборони України від 19.06.1992 Національній гвардії України передано Навчальний центр Київського вищого загальновійськового командного двічі червонопрапорного училища ім. Фрунзе М.В., який розташований на земельній ділянці площею 16 500 га, до складу якої входить вищевказана земельна ділянка площею 16 132,7 га.
Згідно акту прийому-передачі від 29.09.1995 Київською квартирно-експлуатаційною частиною передано вказану вище земельну ділянку у користування Національній гвардії України, цільове використання якої не змінювалось.
В подальшому, на підставі вказаного вище Державного акту Управління північного територіального командування внутрішніх військ (військова частина НОМЕР_1 ) правонаступником якого є Північне Київське територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) оформило право користування земельною ділянкою площею 7 665,0239 га з кадастровим номером :03:002:0933 з цільовим призначенням - розміщення та постійна діяльність внутрішніх військ, яка входить до загальної площі 16 132,7 га. земель оборони.
Згідно із частиною першою статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Частиною другою вказаної норми Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) визначено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади.
Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, надання спірних земельних ділянок у приватну власність громадянину згідно положень ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України можливе лише після її вилучення (викупу) та в порядку, визначеному ст. ст. 149, 151 цього Кодексу.
При цьому, як зазначалось вище спірним розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 24.03.2009 № 1037 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області» (а.с. 70) передано у власність земельні ділянки 7 (сімом) громадянам загальною площею 6,9302 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами: :03:002:0066, :03:002:0067, :03:002:0068, :03:002:0069, :03:002:0070, :03:002:0071, :03:002:0072.
Водночас, згідно інформації Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 02.03.2017 № 01-01/113 земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:002:0066, :03:002:0067, :03:002:0068, :03:002:0069, :03:002:0070, :03:002:0071, :03:002:0072 повністю накладаються на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0933 та на земельну ділянку згідно Державного акту на право користування землею 1979 року серії Б № 025629, які входять до складу земель оброни та розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району (а.с. 137-139).
Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до приписів Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 77 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони», ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань утворених відповідно до законів України. Вказані землі, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності; порядок використання земель оборони встановлюється законом.
Постановою Верховної Ради Української PCP від 18.12.1990 № 562-XII «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» (п.5) визначено, що установи, організації, які мають у своєму користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Земельного Кодексу Української PCP 1990 року, зберігають свої права на землекористування.
При цьому землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ, визнаються землями для потреб оборони.
Згідно підпункту «а» частини 1 статті 13 Земельного кодексу України розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України, відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.
В даному випадку, власником земельних ділянок, закріплених за суб`єктами, що перебувають у сфері управління Національної гвардії України, є держава в особі Кабінету Міністрів України, оскільки статтею 116 Конституції України саме Кабінет Міністрів України є вищим органом в системі органів виконавчої влади, якому надано повноваження з управління об`єктами державної власності.
Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
Отже, рішення про вилучення спірних земельних ділянок має право приймати відповідний орган державної виконавчої влади, який в силу вимог ст. ст. 6, 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Однак, згідно листів Головного управління Національної гвардії України від 06.03.2017 № 27/30/2-1589 та Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) від 16.12.2016 № 25/2944 вказані військові формування із зверненнями щодо припинення права користування землями, які входять до складу земельної ділянки площею 7 665,0239 га з кадастровим номером :03:002:0933 до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування не звертались.
Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент винесення спірного розпорядження), районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті.
Порядок вилучення земельних ділянок врегульовано ст. 149 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Згідно із ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» України (в редакції чинній на момент винесення спірного розпорядження) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.
Згідно підпункту «а» частини 1 статті 13 Земельного кодексу України розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України, відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.
З огляду на викладене, вилучення земель оборони відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації прийнято в порушення вимог ст. ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст. ст. 20, 21, 57, 116, 118, 122, 149 Земельного кодексу України, ст. ст. 3, 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», оскільки відбулось відведення земельних ділянок у приватну власність громадян, без попереднього вилучення з постійного користування Національної гвардії України, які використовувались для потреб оборони, земель державної власності, а також у зв`язку з перевищенням районною адміністрацією передбачених законом повноважень щодо категорії вищезазначених земель.
Крім того, як вбачається з оскаржуваного розпорядження, при його винесенні було порушено порядок зміни цільового призначення земель, оскільки така зміна проведена не уповноваженим відповідно до вимог Земельного кодексу України органом.
Так, згідно зі ст. ст. 18, 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, які мають особливий правовий режим.
Статтею 2 Закону України «Про використання земель оборони» врегульовано, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України. Особливості надання земельних ділянок військовим частинам під військові та інші оборонні об`єкти визначаються Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністра оборони України № 483 від 22.12.1997 затверджено Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями (далі - Положення № 483).
Відповідно до пунктів 36, 37 Положення № 483 військові частини, безпосередні землекористувачі, повинні використовувати земельні ділянки тільки за цільовим призначенням, яке визначене рішенням про надання в користування Збройним Силам України цих ділянок. У випадку зміни цільового призначення земель, наданих для потреб оборони, проводиться їх переоформлення в порядку, визначеному пунктом 11 цього Положення.
Факт віднесення спірних земельних ділянок до земель оборони підтверджується також картографічними матеріалами Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.
Порушення порядку зміни цільового призначення земель відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.
Таким чином, викладене свідчить, що Бориспільська районна державна адміністрація фактично вилучила, змінила цільове призначення земель оборони, що також свідчить про перевищення районною адміністрацією передбачених законом повноважень.
Згідно зі ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.
Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Статтею 393 ЦК України визначено, що правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 24.03.2009 № 1037 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області» прийнято всупереч ст. ст. 20, 122, 149 Земельного кодексу України, суд приходить до висновку, що останнє на підставі ст. ст. 21, 152, 155 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 21, 393 ЦК України, ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» підлягає визнанню судом недійсним.
В подальшому, як свідчать матеріали справи, Управлінням Держкомзему у Бориспільському районі Київської області 17.06.2009, у зв`язку з виданим спірним розпорядженням, зареєстровано державні акти на право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, зокрема: ОСОБА_1 - отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 441806 від 17.06.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0066; ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 919466 від 17.06.2009 на площу 0,9901 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0067; ОСОБА_3 - отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 441807 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0068; ОСОБА_4 - отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 919465 від 17.06.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0069; ОСОБА_5 - отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 919468 від 23.06.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0070; ОСОБА_6 - отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 919467 від 17.07.2009 на площу0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0071; ОСОБА_7 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 919469 від 17.06.2009 на площу 0,9901 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0072.
Згідно вищезазначених державних актів, якими посвідчено право приватної власності на земельні ділянки за фізичними особами, на підставі договорів купівлі-продажу від 02.07.2009 за№№706, 746, 758, 754, 742, 750 та від 21.07.2009 за № 849, вказані громадяни відчужили зазначені земельні ділянки загальною площею 6,9302 га на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент».
Так, на підставі вказаних договорів купівлі-продажу ТОВ «Легран-Есетс Менеджмент» отримало державні акти на право власності на земельні ділянки: державний на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970629 від 16.12.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0066; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970630 від 16.12.2009 на площу 0,9901 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0067; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970631 від 16.12.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0068;державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970632 від 16.12.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0069; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970625 від 16.12.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0070;державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970644 від 16.12.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0071; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970645 від 16.12.2009 на площу 0,9901 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0072.
В подальшому, ТОВ «Легран-Есетс-Менеджмент» на підставі договорів купівлі-продажу від 28.12.2009 за №№ 3991, 4003 4007, 4015, 4019, 4023 4027, які посвідчені приватним нотаріусом Бориспільського нотаріального округу Мургою С.Г., відчужило спірні земельні ділянки на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», про що зроблено запис про перехід права власності на вищезазначених державних актах.
Зважаючи на те, що реєстрація права власності на земельні ділянки, шляхом видачі Державних актів від 16.12.2009, є наслідком прийняття незаконного розпорядження Бориспільської РДА від 24.03.2009 № 1037, вищезазначені Державні акти також підлягають визнанню недійсними.
У відповідності до приписів п.1 ч.1 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.
Беручи до уваги той факт, що прийняття Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області розпорядження від 24.03.2009 № 1037, яким незаконно та без достатніх правових підстав було передано у власність 7-ом громадянам земельні ділянки загальною площею 6,9302, потягло укладення ряду договорів купівлі-продажу щодо відчуження земельних ділянок, зокрема, договорів від 02.07.2009 за №№706, 746, 758, 754, 742, 750 та від 21.07.2009 за № 849 (продавці-фізичні особи, покупець - ТОВ «Легран-Есетс-Менеджмент»), а також договорів купівлі-продажу від 28.12.2009 за №№ 3991, 4003 4007, 4015, 4019, 4023 4027 (продавець - ТОВ «Легран-Есетс-Менеджмент», покупець - ТОВ «Київський гуртовий ринок»), керуючись нормами ст. 83 ГПК України, суд, з урахуванням ч.1 ст. 203 та ч.1 ст. 215 ЦК України, визнає вищеперелічені договори купівлі-продажу недійсними.
З приводу заявленої позовної вимоги про визнання недійсним Іпотечного договору №151410Z23 від 11.02.2010 в частині включення до предмету іпотеки спірних земельних ділянок: земельна ділянка площею 0,9900 га, кадастровий номер :03:002:0070; земельна ділянка площею 0,9900 га, кадастровий номер :03:002:0066; земельна ділянка площею 0,9901 га, кадастровий номер :03:002:0067; земельна ділянка площею 0,9900 га, кадастровий номер :03:002:0068; земельна ділянка площею 0,9900 га, кадастровий номер :03:002:0069; земельна ділянка площею 0,9900 га, кадастровий номер :03:002:0071; земельна ділянка площею 0,9901 га, кадастровий номер :03:002:0072, суд зазначає:
Як вбачається з матеріалів справи, вказані земельні ділянки передані в іпотеку майновим поручителем - товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» для забезпечення виконання зобов`язання боржника за основним зобов`язанням товариства з обмеженою відповідальністю «Алта Проперті» перед іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України».
Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.
Таким чином, іпотекодавцем може бути особа, якій майно належить на праві власності або на праві господарського відання, та має право розпорядження таким майном.
Відповідно до ст. 316, 317, 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Таким чином, враховуючи обставини щодо незаконності набуття товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» на момент укладення Іпотечного договору № 151410223 від 11.02.2010, права власності на земельні ділянки, які було передано Банку в іпотеку, оскільки іпотекодавець не мав прав власника на розпорядження земельними ділянками, а відтак договір іпотеки № 151410Z23 від 11.02.2010, в частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0066; земельної ділянки площею 0,9901 га з кадастровим номером :03:002:0067; земельної ділянки площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0068; земельної ділянки площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0069; земельної ділянки площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0070; земельної ділянки площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0071; земельної ділянки площею 0,9901 га з кадастровим номером :03:002:0072, які розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області укладено з порушенням вимог чинного законодавства, що підпадає під дію ст. 203 ЦК України, а відтак згідно зі ст. 215 ЦК України є підставою для визнання договору недійсним.
Зважаючи на те, що спірним розпорядженням було порушено інтереси держави, у зв`язку із вибуттям з державної власності земель оборони, прокурор звернувся також із вимогою про витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та у постійне користування Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» спірних земельних ділянок.
Відповідно до п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК України.
У зв`язку із цим, необхідно розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі ст. 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. ст. 330, 388 ЦК України право власності на майно, яке було передане у зв`язку із виконанням іпотечного договору та відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі № 6-1цс15.
Зважаючи на вищевикладені обставини, вимога прокурора про витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та у постійне користування Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» земельну ділянку площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0066; земельну ділянку площею 0,9901 га з кадастровим номером :03:002:0067; земельну ділянку площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0068; земельну ділянку площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0069; земельну ділянку площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0070; земельну ділянку площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0071; земельну ділянку площею 0,9901 га з кадастровим номером :03:002:0072, що розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, загальною площею 6,902 га вартість яких складає 230 047 грн. є правомірною та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як слідує з приписів статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.
Відповідачами обставин, зазначених у позові прокурора, належними та допустимими доказами не спростовано. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог прокурора у повному обсязі.
Щодо пропуску строків позовної давності, про застосування яких заявляє відповідач-3, з даного приводу суд зазначає наступне:
З огляду на положення статті 261 ЦК України, статті 29 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» перебіг строку позовної давності починається не з дня виявлення прокурором порушень законодавства під час здійснення перевірки, а з моменту коли орган в інтересах якого звертається прокурор довідався або міг довідатися про порушення своїх прав.
Оскільки вимоги прокурора подані в інтересах власника майна - органу, який мав відповідні повноваження щодо спірного майна, то й перебіг позовної давності мав розпочатися з моменту, коли про порушення прав та інтересів держави дізнався саме відповідний орган, а не прокурор.
Перебіг строку позовної давності за позовами прокуратури, поданими в інтересах державних органів, органів місцевого самоврядування має рахуватись з часу коли відповідний орган довідався чи міг довідатись про порушення його прав чи особу, що їх порушила, а не з часу отримання таких даних прокуратурою.
Отже, закон пов`язує початок перебігу позовної давності, не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом коли саме повноваженому органу, право якого порушено внаслідок прийнятого незаконного рішення, стало відомо про таке порушення.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 року у справі №3-1033гс15.
Звертаючись до суду в інтересах Кабінету Міністрів України, Головного управління Національної гвардії України та Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) прокурор зазначив, що про факт порушення інтересів держави, внаслідок прийняття розпорядження від 24.03.2009 № 1037, позивачам не було відомо, оскільки інформація про відведення у приватну власність земельних ділянок за рахунок земель оборони у загальнодоступних базах даних була відсутня.
Про необхідність захисту прав та інтересів держави в судовому порядку прокурору стало відомо лише у 2016-2017 роках за результатами системного аналізу інформацій різних органів державної влади, установ та організацій, а також опрацюванням Єдиного реєстру судових рішень та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зважаючи на викладене, оскільки як вбачається з матеріалів справи, про порушення вимог земельного законодавства позивачам та прокурору стало відомо лише в 2016-2017 року, строк для звернення до суду не сплив та позовна давність прокурором не пропущена, а відтак клопотання відповідача-3 задоволенню не підлягає.
Судовий збір, у відповідності до ст. 49 ГПК України покладається на відповідачів.
Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

вирішив:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсним розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 24.03.2009 № 1037 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області»
3. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970629 від 16.12.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0066, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок».
4. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970630 від 16.12.2009 на площу 0,9901 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0067, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок».
5. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970631 від 16.12.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0068, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок».
6. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970632 від 16.12.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0069, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок».
7. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970625 від 16.12.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0070, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок».
8. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970644 від 16.12.2009 на площу 0,9900 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0071, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок».
9. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 970645 від 16.12.2009 на площу 0,9901 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0072, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок».
10. Визнати недійсним договір іпотеки № 151410Z23 від 11.02.2010, укладений між публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», в частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0066; земельної ділянки площею 0,9901 га з кадастровим номером :03:002:0067; земельної ділянки площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0068; земельної ділянки площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0069; земельної ділянки площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0070; земельної ділянки площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0071; земельної ділянки площею 0,9901 га з кадастровим номером :03:002:0072, які розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.
11. Витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та у постійне користування Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» земельну ділянку площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0066; земельну ділянку площею 0,9901 га з кадастровим номером :03:002:0067; земельну ділянку площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0068; земельну ділянку площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0069; земельну ділянку площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0070; земельну ділянку площею 0,9900 га з кадастровим номером :03:002:0071; земельну ділянку площею 0,9901 га з кадастровим номером :03:002:0072, що розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, загальною площею 6,902 га вартість яких складає 230 047 грн.
12. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2009 року, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 742.
13. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2009 року, укладений між ОСОБА_8 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 754.
14. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2009 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 750.
15. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2009 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 758.
16. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2009 року, укладений між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 706.
17. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2009 року, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 746.
18. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21.07.2009 року, укладений між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голуб Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 849.
19. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», предметом якого є земельна ділянка площею 0, 9900 га, кадастровий номер :03:002:0066.
20. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», предметом якого є земельна ділянка площею 0, 9901 га, кадастровий номер :03:002:0067.
21. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», предметом якого є земельна ділянка площею 0, 9900 га, кадастровий номер :03:002:0068.
22. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», предметом якого є земельна ділянка площею 0, 9900 га, кадастровий номер :03:002:0069.
23. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», предметом якого є земельна ділянка площею 0, 9900 га, кадастровий номер :03:002:0070.
24. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», предметом якого є земельна ділянка площею 0, 9900 га, кадастровий номер :03:002:0071.
25. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2009 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Легран-Есетс-Менеджмент» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок», предметом якого є земельна ділянка площею 0, 9901 га, кадастровий номер :03:002:0072.
26. Стягнути з Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 74, ) на користь військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) 4 462 (чотири тисячі чотириста шістдесят дві) грн. 75 коп. судового збору.
27. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок» (08325, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Л.Українки, 14, ) на користь військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) 4 462 (чотири тисячі чотириста шістдесят дві) грн. 75 коп. судового збору.
28. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) на користь військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) 4 462 (чотири тисячі чотириста шістдесят дві) грн. 75 коп. судового збору.
29. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алта Проперті» (08662, Київська обл., Васильківський р-н, смт Гребінки, вул. Леніна, 94, ) на користь військової прокуратури Центрального регіону України (, р/р 2966, МФО 820172 в ДКСУ) 4 462 (чотири тисячі чотириста шістдесят дві) грн. 75 коп. судового збору.
30. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 06.09.2017

Суддя О.В. Щоткін