ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 вересня 2017 року Справа № 5016/1366/2011(16/104)

м. Миколаїв

Суддя Фролов В.Д. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 5016/1366/2011(16/104) та матеріали даної справи

за заявою: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (54052, АДРЕСА_1)

про: стягнення 42100,00 грн.

Без виклику сторін.

В С Т А Н О В И В:

Господарським судом Миколаївської області 25.05.2011 р. у справі № 5016/1366/2011(16/104) позов задоволено, стягнуто з ФОП ОСОБА_2 (реєстраційний № НОМЕР_2) на користь ФОП ОСОБА_1 (ід. № НОМЕР_1) борг у сумі 23000,00 грн., 230,00 грн. держмита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання даного рішення 06.06.2011 року Господарським судом Миколаївської області видано відповідний наказ.

30 серпня 2017 року до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява від представника ОСОБА_1 по справі № 5016/1366/2011(16/104) в якій просить суд: видати дублікату виконавчого листа у справі № 5016/1366/2011(16/104).

Дослідивши подану заяву, суд дійшов до висновку про відмову в її задоволенні виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця, приватного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, саме на заявника в контексті приписів ст. 4-3, ст. 33 ГПК України покладається обов'язок доведення існування відповідних підстав.

В даному випадку при дослідженні заяви про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 5016/1366/2011(16/104) судом встановлено, що до заяви не надано відповідних довідок про втрату виконавчого листа (наказу), як того вимагає положення ст. 120 ГПК України.

Враховуючи викладене, заява стягувача про видачу дублікату наказу не підлягає задоволенню.

Водночас, суд звертає увагу заявника на можливість повторного звернення з відповідною заявою в разі усунення недоліків зазначених в цій ухвалі.

Слід зазначити, що оскільки відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 26.12.03 № 14 скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ГПК України, то при повторному зверненні слід надати докази додержання ст. 56 ГПК України, а саме: докази направлення сторонам копії цієї заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення.

Отже, керуючись ст.ст. 33, 34, 86, 120 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви від 30.08.2017 про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 5016/1366/2011(16/104) відмовити.

Суддя В.Д. Фролов