ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.08.2017 Справа № 905/1280/17

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Мелекінської сільської ради, Донецька область, с. Мелекіне

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд», Донецька область, м. Маріуполь

про: стягнення заборгованості у розмірі 177718,14 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю №08/53-17 від 03.01.2017р.

Позивач, Мелекінська сільська рада, Донецька область, с. Мелекіне звернувся до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 177718,14 грн., а саме: 166866,46 грн. основного боргу, пені у розмірі 10851,68 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди землі від 01.10.2014р., претензії №2 від 01.07.2016р.

02.08.2017р. через канцелярію суду представник відповідача надав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів, відповідно до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.08.2017р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 22.08.2017р. та відкладено розгляд справи на 16.08.2017р.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Документів, витребуваних ухвалою про відкладення розгляду справи від 02.08.2017р. не надав.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Через канцелярію суду надав супровідний лист від 14.08.2017р., в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові документи. Також, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву від 14.08.2017р., в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII. Також зазначає на те, що сума позовних вимог не відповідає розрахунку з обліку обовязкових платежів, що є предметом позову. Крім того, посилається на роз'яснення Донецької Торгово-промислової палати, якими зазначено про відсутність необхідності додаткового засвідчення форс-мажорних обставин для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності від час проведення антитерористичної операції. У додаткових запереченнях відповідач посилається на те, що у нього відсутній обовязок сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у 2015 році та посилається на Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.08.2016р. справа №805/2210/16-а.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши заперечення представника відповідача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

01.10.2014р. між Мелекінською сільською радою (надалі Орендодавець) та Публічним акціонерним товариством «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» (надалі Орендар) був укладений Договору оренди землі від 01.10.2014р. (надалі Договір), відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с. Білосарайська Коса, вул.. Безуха, 51, кадастровий номер :02:000:3532 згідно з рішенням від №6/29-1762 від 07.02.2014р. (п.1. Договору).

За умов п.31. Договору, він набуває чинності після підписання сторонами та його Державної реєстрації.

Згідно п.6. Договору, Договір укладено на 49 (сорок девять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За умов п.2. Договору, в оренду передається ділянка загальною площею 3,3669 га.

Відповідно п.3. Договору, на земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна.

Згідно п.4. Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 149,87 гривень за 1 м.кв.

Умовами п.5. Договору, земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

Згідно п.7. Договору, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та у розмірі 252298,65 грн. за рік.

За умов п.8. Договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та затвердженими КМУ формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно п.9. Договору, орендна плата вноситься у строки встановлені п.287.4. ст. 287 Податкового кодексу України.

Згідно п.11. Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня у розмірі 3% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Умовами п.12. Договору, земельна ділянка передається в оренду для обслуговування будівель.

За умов п.13. Договору, цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування б/в «Строитель-2».

Відповідно п.15. Договору, передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у 3-денний строк після державної реєстрації Договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (надалі ЦК Цкраїни) встановлено, що договір є домовленість сторін.

Згідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (надалі за текстом Закон) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Державну політику у сфері оренди здійснюють у тому числі й органи місцевого самоврядування щодо майна, яке перебуває в комунальній власності (ч.2. ст. 2 Закону).

Об'єктами оренди за цим Законом є у тому числі й нерухоме майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, може бути передано в оренду без права викупу орендарем та передачі в суборенду (ч.1. ст. 4 Закону).

Статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря. Договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору. Передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди. (ч.1. ст.12, 13 Закону). Частиною статті 17 Закону встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі. (ч.ч.1,4 ст. 19 Закону).

Відповідно до ч.1. ст. 759 ЦК України та ч.1. ст. 283 Господарського кодексу України (надалі ГК України), за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч.2. ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно відповіді начальника Мангуської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області №2677 від 25.05.2016р. та №4629 від 16.08.2016р. заборгованість по Договору відповідача, ПАТ «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд», станом на 01.05.2016р. складає 177718,14 грн. та станом на 01.12.2016р. погашення заборгованості по орендній платі зі сторони відповідача не відбулась (лист начальника Мангуської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області №7313 від 20.12.2016р.)

Згідно з ч.1. ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Плата за користування майном встановлюється договором найму (ч.1. ст. 762 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна норма міститься у п.7. ст. 193 ГК України. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. (ст. 614 ЦК України).

Тобто, загальна сума заборгованості по орендній платі складає 177718,14 грн., у тому числі пеня у розмірі 10851,68 грн.

Однак, статтею 6 Закону України від 02.09.2014р. №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (надалі Закон №1669) передбачено, що звільнення суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції.

Стаття 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-VII передбачає, що період проведення антитерористичної операції час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014р. №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014р. №405/2014.

Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1053-р від 30.10.2014р., яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Тобто, зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України було чинним та не скасовувалось, дія якого лише була зупинена на відповідний час. 2 грудня 2015р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Зазначене розпорядження опубліковано 08.12.2015р. на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України «Урядовий портал».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; 05.11.2014р. №1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Суд зазначає, що вказаними розпорядженнями затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з початку її проведення та на теперішній час. Зазначеними розпорядженнями до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, включено м. Маріуполь, де здійснює господарську діяльність відповідач, та с. Мелекіне Першотравневого району, де розташована земельна ділянка, що використовується відповідачем.

З огляду на викладене, оскільки відповідач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність та земельна ділянка також розташована у населених пунктах, на території яких здійснювалась та здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває, пільги, встановлені статтею 6 Закону №1669-VII, поширюються на відповідача як платника орендної плати за землю, який перебував та перебуває на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до Постанови Донецького окружного адміністративного суда від 17.08.2016р. №805/2210/16-а вбачається, що відповідачем було здійснено звернення до Торгово-промислової палати України щодо засвідчення форс-мажорних обставин. Листом від 24.12.2015р. №1694/12.12-03 Донецькою торгово-промисловою палатою було надано відповідь щодо засвідчення форс-мажорних обставини, згідно якої вбачається, що оскільки статті 6 та 7 Закону №1669 мають пряму дію у відповідності до чого не вимагають додаткового отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин, на підставі чого, торгово-промислова палата не вбачає підстав для засвідчення форс-мажорних обставин відносно таких звернень. Тобто, позивач є звільненим на період проведення АТО від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою державної та комунальної власності.

Отже, оскільки відповідач в силу приписів Закону №1669 звільнений від обовязку сплати орендної плати з юридичних осіб, починаючи з червня 2014 року, то у контролюючого органу відсутнє право й на нарахуванні пені.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення орендної плати з ПАТ «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» у розмірі 166866,46 грн. основного боргу, пені у розмірі 10851,68 грн.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 11, 525, 530, 549, 599, 610, 614, 626, 625, 627, 629, 640, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230, 233, 283, 286 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Мелекінської сільської ради, Донецька область, с. Мелекіне до Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 177718,14 грн., а саме: 166866,46 грн. основного боргу, пені у розмірі 10851,68 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99