номер провадження справи 9/45/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

22.08.2017 Справа № 908/1181/17

за позовом Приватного підприємства Енерго-Ресурс (01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 34, 3-й підїзд, офіс 306; адреса для листування: 03039, місто Київ, вулиця Голосіївська, 7, корп. 1-А, офіс 5)

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 (69035, АДРЕСА_1)

про стягнення суми 39215,53 грн.

Суддя Боєва О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: ОСОБА_2, паспорт серія МК № 601847 виданий Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 02.12.1997р.; свідоцтво № 570951 від 23.11.2005р.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Енерго-Ресурс звернулось в господарський суд Запорізької області 08.06.2017 р. з позовом про стягнення з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за договором № 255/П-З оренди приміщення від 23.12.2015 р. у розмірі 34654,25 грн., в тому числі: основний борг за оренду приміщення 26451,61 грн.; компенсація вартості комунальних витрат 3380,20 грн.; 3% річних 947,80грн. (з них: 859,23 грн. за оренду; 88,57 грн. за відповідними рахунками-фактурами щодо компенсації вартості за комунальні витрати); інфляційні втрати 3874,64 грн. (з них: 3511,68 грн. за оренду; 362,86 грн. за відповідними рахунками-фактурами щодо компенсації вартості за комунальні витрати).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.06.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1181/17, справі присвоєно номер провадження № 9/45/17, судове засідання призначено на 13.07.2017р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті.

В позовній заяві позивач, в тому числі, просив суд, на підставі ст. 74-1 ГПК України забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, проведення якої просив доручити господарському суду м. Києва. Ухвалою суду від 09.06.2017р. у задоволенні вищезазначеного клопотання судом відмовлено з підстав його необґрунтованості. Суд вказав, що у клопотанні ПП Енерго-Ресурс не наведено наявності виключних обставин, що позбавляють його можливості забезпечити явку свого представника в судове засідання, відповідних доказів не надано.

29.07.2017 р. судом отримано клопотання позивача про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити участь представника у судовому засіданні. Також, 29.06.2017 р. до господарського суду від Приватного підприємства Енерго-Ресурс надійшло повторне клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку статті 74-1 ГПК України. Ухвалю від 03.07.2017 р. у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено. Суд вказав, що неможливість зявитися в судове засідання у звязку з фактом віддаленого місцезнаходження, скрутне фінансове становище або великі витрати на відрядження не є винятковими обставинами для проведення засідання в режимі відеоконференції. Крім того, зазначив про неможливість організації та забезпечення відеоконференції, оскільки майданчик для відеоконференцзвязку в господарському суді м.Києва на 13.07.2017 р. заброньовано для проведення судових засідань в період з 9:30 до 16:30. (Роздруківка копії екрану (screenshot), з відповідною інформацією, долучена до матеріалів справи)

Ухвалою від 13.07.2017 р., у звязку з незявленням у судове засідання представника позивача та неподанням витребуваних судом доказів, на підставі ст. 69 ГПК України строк розгляду справи продовжено на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 22.08.2017 р. об 11-00. Вказаною ухвалою від учасників судового процесу витребувані докази, необхідні для вирішення спору по суті.

14.08.2017 р. до господарського суду від Приватного підприємства Енерго-Ресурс надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку статті 74-1 ГПК України. Ухвалою від 15.08.2017 р. суд відмовив у задоволенні даного клопотання, зазначивши, що ухвалами суду від 09.06.2017 р. та від 13.07.2017 р. у позивача витребувано оригінали усіх документів, доданих до позовної заяви, огляд яких є необхідним для вирішення спору, зокрема, оригінал договору оренди приміщення № 255/П-З від 23.12.2015 р. з додатками, змінами та доповненнями, на підставі якого позивач просить стягнути заборгованість, явку представників сторін визнано судом обовязковою. Також суд вказав на не наведення позивачем обєктивних причин, які є винятковими для проведення засідання в режимі відеоконференції, наявність яких обґрунтована та підтверджена належними доказами. Крім того, судом встановлено, що майданчик для відеоконференцзвязку в господарському суді м. Києва на 22.08.2017 р. заброньовано для проведення судових засідань в період з 10:00 до 14:30. Роздруківка копії екрану (screenshot), з відповідною інформацією, долучена до матеріалів справи.

Також, 14.08.2017 р. від позивача надійшла письмова заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 255/П-З оренди приміщення від 23.12.2015 р. у розмірі 39215,53 грн., в тому числі: основний борг за оренду приміщення 26451,61 грн.; компенсація вартості комунальних витрат 7142,60 грн.; 3% річних 1073,70 грн. (з них: 854,59 грн. за оренду; 219,11 грн. за відповідними рахунками-фактурами щодо компенсації вартості за комунальні витрати); інфляційні втрати 4547,62 грн. (з них: 3525,44 грн. за оренду; 1022,18 грн. за відповідними рахунками-фактурами щодо компенсації вартості за комунальні витрати).

Заява про збільшення позовних вимог подана позивачем відповідно до ст. 22 ГПК України, відповідає вимогам чинного законодавства, не суперечить правам і охоронюваним законом інтересам сторін, прийнята судом до розгляду. Судом розглядаються позовні вимоги з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Позивач вимоги суду, викладені в ухвалах від 09.06.2017 р. та від 13.07.2017 р. щодо надання витребуваних судом документів (доказів) не виконав, представник до судових засідань двічі не зявився. 22.08.2017 р. від позивача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

За клопотанням відповідача, який особисто представляв свої інтереси у судовому засіданні, розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Відповідач у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив та надав письмові заперечення по позов, згідно з якими вимоги позивача вважає необґрунтованими, оскільки в даному випадку підписаний обома сторонами договір, яким обґрунтовуються позовні вимоги, відсутній. Просить в позові відмовити.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як свідчать матеріали справи, ухвалу суду від 13.07.2017 р. з інформацією про час та місце судового розгляду справи, було своєчасно надіслано на адресу позивача, зазначену в позовній заяві, в строки та порядку, встановлені статтею 87 ГПК України. Отже, про час та місце судового розгляду даної справи позивач був повідомлений належним чином. Про його обізнаність щодо розгляду справи також свідчить направлене ним клопотання.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи обмеженість розгляду справи визначеним законом процесуальним строком та зважаючи на заяву позивача про розгляд справи без участі його представника, а також на те, що про час та місце судового розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, з наступних підстав.

Із змісту позовної заяви слідує наступне, 23.12.2015 р. року між Приватним підприємством Енерго-Ресурс (Орендодавцем, позивачем у справі) та ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендарем, відповідачем у справі) було укладено Договір №255/П-З оренди приміщення (надалі - Договір), відповідно до умов якого Орендар передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування на строк та на умовах даного договору приміщення, загальною площею 47,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 155-А (п. 1.1 Договору). Відповідно до п. 3.1.1 Договору з 23 грудня 2015 року по 31 грудня 2016 року загальний розмір послуги з оренди приміщення за 1 (один) місяць складає 5000,00 грн. з ПДВ.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору щодо оплати орендної плати та компенсації вартості комунальних послуг і експлуатаційних витрат, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 255/П-З оренди приміщення від 23.12.2015 р. у розмірі 39215,53 грн., в тому числі: основний борг за оренду приміщення 26451,61 грн.; компенсація вартості комунальних витрат 7142,60 грн.; 3% річних 1073,70 грн. (з них: 854,59 грн. за оренду; 219,11 грн. за відповідними рахунками-фактурами щодо компенсації вартості за комунальні витрати); інфляційні втрати 4547,62 грн. (з них: 3525,44 грн. за оренду; 1022,18 грн. за відповідними рахунками-фактурами щодо компенсації вартості за комунальні витрати).

Відповідно до п. 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України», при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору; позивач не подав витребувані документи або не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно з нормами Господарського процесуального кодексу України елементами позову та його складовими частинами є предмет, підстава та, власне, зміст.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами суб'єктивним правом і обов'язком позивача і відповідача. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин. Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

І, відповідно, змістом позову буде звернена до суду вимога позивача про здійснення судом певних дій із зазначенням способу судового захисту, за яким позивач звертається до суду. Норми права виступають базою, з якої визначається сукупність належних фактичних обставин.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК України. Цією нормою встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вже було зазначено, позивач просив стягнути з відповідача суму коштів в загальному розмірі 39215,53 грн. на підставі договору оренди приміщення № 255/П-З від 23.12.2015 р. В якості доказів наявності між сторонами договірних відносин та отримання відповідачем в користування обєкта оренди до позову надано ксерокопію зазначеного договору та Акту прийому-передачі приміщення від 23.12.2015 р., які підписані та скріплені печаткою підприємства лише з боку позивача.

Слід зазначити, що згідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що ухвалою господарського суду від 09.06.2017 р. про порушення провадження у справі № 908/1181/17 та призначення її до розгляду на 13.07.2017 р. від сторін були витребувані певні докази, в тому числі позивача, зокрема, зобовязано надати: оригінали усіх документів, доданих до позовної заяви, в т.ч., оригінал договору оренди приміщення № 255/П-З від 23.12.2015 р. з додатками, змінами та доповненнями; докази виконання сторонами зобовязань за договором; нормативне та документальне обґрунтування заявлених вимог; обґрунтований детальний розрахунок стягуваної суми основного боргу з орендної плати та суми компенсації вартості комунальних витрат; листування з відповідачем по суті спору (з доказами направлення або вручення вихідної кореспонденції), в тому числі докази направлення або вручення орендарю рахунків-фактур на оплату компенсації вартості комунальних послуг та експлуатаційних витрат, за якими не підписано акти здачі-прийняття робіт. Явку в судове засідання уповноважених представників сторін визнано обов'язковою.

Також, ухвалою від 13.07.2017 р. від позивача було витребувано: оригінали усіх документів, доданих до позовної заяви, в т.ч., оригінал договору оренди приміщення №255/П-З від 23.12.2015 р. з додатками, змінами та доповненнями; докази виконання сторонами зобовязань за договором; нормативне та документальне обґрунтування заявлених вимог; обґрунтований детальний розрахунок стягуваної суми основного боргу з орендної плати та суми компенсації вартості комунальних витрат; листування з відповідачем по суті спору (з доказами направлення або вручення вихідної кореспонденції), в тому числі докази направлення або вручення орендарю рахунків-фактур на оплату компенсації вартості комунальних послуг та експлуатаційних витрат, за якими не підписано акти здачі-прийняття робіт. Явку в судове засідання уповноважених представників сторін визнано обов'язковою.

Незважаючи на вимоги суду, позивачем вимоги ухвали суду від 09.06.2017 р. та від 13.07.2017 р. в повному обсязі не виконано. Представник позивача у судове засідання двічі не зявився, витребувані судом докази у справі, зокрема оригінали договору та акта прийому-передачі приміщення, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивачем не надано.

При цьому, ухвалою суду від 15.08.2017 р. клопотання позивача про участь у справі в режимі відеоконференції відмовлено та зазначено, що у позивача витребувано оригінали усіх документів, доданих до позовної заяви, огляд яких є необхідним для вирішення спору, зокрема, оригінал договору оренди приміщення № 255/П-З від 23.12.2015 р. з додатками, змінами та доповненнями, на підставі якого позивач просить стягнути заборгованість, явку представників сторін визнано судом обовязковою.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу навіть щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами, зокрема і осіб, що надають юридичні послуги у місці знаходженні суду, яким розглядається справа. Неможливість такої заміни представника і можливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК).

Направивши суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позивач жодним чином не обґрунтував неможливості забезпечити явку свого представника або особи, що надає юридичні послуги у місці знаходженні суду, яким розглядається справа.

Разом з тим, позивач, не забезпечивши на вимогу суду присутність свого представника у судовому засіданні та не надавши для огляду витребувані судом оригінали документів, зокрема, Договору оренди приміщення № 255/П-З від 23.12.2015 р. та акта прийому-передачі приміщення за цим Договором, що мають істотне значення для вирішення спору, позбавив суд можливості перевірити обґрунтованість та правомірність заявлених до відповідача позовних вимог про стягнення суми заборгованості за зазначеним Договором.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Аналіз загальних засад господарського судочинства і порядку оцінки доказів дає підстави дійти до висновку, що відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення (ухвали) навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Отже, суд вважає необхідним наголосити, що ненадання витребуваних судом документів (доказів), зокрема, оригіналу договору оренди приміщення № 255/П-З від 23.12.2015 р. та акта прийому-передачі приміщення від 23.12.2015 р. за цим Договором, на які посилається позивач у позові, тобто, документального підтвердження факту укладення Договору та передачі відповідачу обєкта оренди за Договором, не надає можливості розглянути справу № 908/1181/17 по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані, зокрема, встановлюються письмовими доказами.

За приписами ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали доданих до позовної заяви документів суду для огляду не надано, представник позивача двічі не зявився до судових засідань. Із змісту ст. 22 ГПК України слідує, що сторони зобовязані вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, суд у відповідності до ст. 69 ГПК України обмежений двомісячним строком розгляду справи і не має процесуальної можливості в черговий раз відкладати розгляд справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на викладене, позов підлягає залишенню без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст.81 ГПК України.

Суд додатково зазначає, що у відповідності з ч. 4 ст. 81 ГПК України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Приватного підприємства Енерго-Ресурс, м. Київ до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за договором № 255/П-З від 23.12.2015 р. в сумі 39215,53 грн. залишити без розгляду.

Суддя О.С. Боєва