КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2017 р. Справа№ 925/400/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

позивача Сафонов Д.О., Масленнікова Ю.О.

відповідача Яковюк Л.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач - Черкаси"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/400/17 (суддя Пащенко А.Д. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач - Черкаси"

про стягнення 4 204 782,63 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/400/17 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПОСТАЧ-ЧЕРКАСИ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія України" 3563623,40 грн основного боргу, 23984,16 грн інфляційних нарахувань, 29047, 58 грн 3% річних, 261127,49 грн пені, 58166,74 грн витрат на сплату судового збору.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергія України" із Державного бюджету України 4905,00 грн судового збору, сплаченого по платіжному дорученню № 379 від 04.04. 2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газпостач - Черкаси" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 скасувати, постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2017 колегією суддів у складі головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 17.07.2017.

Розпорядженням від 13.07.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 13.07.2017, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М.. який не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Чорногуз М.Г., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач - Черкаси" на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/400/17 до свого провадження.

17 липня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник позивача подав пояснення по справі.

17 липня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав клопотання про призначення експертизи, про зупинення провадження по справі та про витребування доказів.

В судовому засіданні 17.07.2017 оголошено перерву до 18.07.2017.

18 липня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав пояснення та додаткові документи по справі.

18 липня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник позивача подав додаткові документи по справі.

В судовому засіданні 18.07.2017 оголошено перерву до 28.08.2017.

23 липня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник позивача подав пояснення по справі.

28 липня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник позивача подав додаткові документи по справі.

В судове засідання 28.08.2017 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача, в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/400/17.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/400/17.

Колегія суддів, розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі, прийшла до висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження по справі відповідач посилається на те, що останній звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання недійсними договору купівлі - продажу природного газу № 05/12 ППГ від 06.12.2016.

Статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Так, відповідачем не обґрунтовано, яким чином розгляд справи №910/11423/17 унеможливить розгляд заявлених позовних вимог по справі №925/400/17, зважаючи на те, що суд при розгляді справи №925/400/17 може самостійно дослідити питання щодо належного виконання сторонами умов договору, та встановити наявність у кредитора права вимоги до боржника.

Також, колегія суддів розглянувши клопотання представника відповідача про призначення експертизи щодо якості природного газу, прийшла до висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Пунктами 2, 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" роз'яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Колегія суддів зазначає, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Відтак, безпідставне призначення судової експертизи та зупинення, у зв'язку з цим, провадження по справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому, в силу статті 41 ГПК України господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Так, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності призначення у даній справі судової експертизи, оскільки відповідачем не надано суду доказів, в розумінні ст. ст. 33, 34, 43, 99, 101 ГПК України, щодо поставки газу неналежної якості.

Крім того, у разі призначення у даній справі експертизи, дослідженню буде підлягати якість газу, який фактично поставлений на момент його передачі, та переданий для подальшого споживання третім особам, що є неможливим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, з урахуванням достатньої кількості необхідних для встановлення обставин справи доказів та з метою недопущення затягування розумного строку судового розгляду, дійшов висновку про відсутність необхідності призначення у даній справі судової експертизи.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції, з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

06 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія України" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗПОСТАЧ-ЧЕРКАСИ" (Покупець) укладено Договір купівлі - продажу природного газу № 05/12 ППГ (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору продавець зобов'язався передати у власність покупця природний газ, приведений до стандартних умов ((t) = 20С, тиск газу (Р) =760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа)), (далі - газ), а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ в порядку та на умовах, визначених в Договорі.

Згідно з п. 3.3 Договору право власності на газ переходить від продавця до покупця в пункті передачі газу з дати підписання сторонами відповідного акту приймання - передачі газу та комерційного акту приймання - передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Відповідно до п. 4.1 Договору ціна на газ, який підлягає передачі, визначається сторонами у додаткових угодах до Договору.

Оплата за газ проводиться покупцем грошовими коштами на банківський рахунок продавця, зазначений у Розділі 11 цього Договору, шляхом перерахування грошових коштів в порядку, визначеному Сторонами у Додаткових угодах до Договору ( п. 5.1 Договору).

Згідно з п. 5.3 Договору датою оплати покупцем газу є дата зарахування грошових коштів на рахунок продавця.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у разі несплати або несвоєчасної оплати за газ у строки, зазначені в пункті 5.1. Договору, Покупець, крім суми заборгованості, сплачує на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Також, між сторонами підписано Додаткові угоди від 06.12.2016 № 1, від 23.12.2016 № 2, від 04.01.2017 № 3, від 31.01.2017 № 4, згідно з якими останні визначили обсяги споживання природного газу, вартість газу, порядок та строки оплати за газ.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв 3475000 куб. м загальною вартістю 27386139,40 грн. Відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, а саме частково розрахувався за отриманий товар, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 3563623 грн. 40 коп.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

Частинами 1, 2 ст.712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, прийняття відповідачем товару підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу та видатковими накладними, які є первинними обліковими документами, у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та якими сторони зафіксували факт здійснення господарської операції, яка є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Посилання апелянта на те, що позивач поставив товар неналежної якості, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки зазначене спростовується актами приймання передачі, які підписані сторонами без зауважень та заперечень. Крім того, відповідачем не підтверджено своїх доводів жодними доказами.

Доводи апелянта щодо обмеженнь повноважень керівника в укладанні договору купівлі - продажу природного газу № 05/12 ППГ від 06.12.2016 колегією суддів визнано безпідставними, оскільки позивачем, на виконання умов Договору та Додаткових угод до нього, поставлено газ, а відповідачем - прийнято та здійснено часткові оплати. Таким чином, суд дійшов висновку, що правочин схвалено особою, від імені якої його вчинено.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що відповідач не заперечує прийняття товару, а також враховуючи часткові розрахунки за отриманий газ, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині стягнення основного боргу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.1,3 ст.549 ЦК України).

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що пеня за просточення виконання зобов'язань за даним договором встановлюється у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого зобов'язання за кожен день прострочення.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок пені, який складено арифметично вірно, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, також прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач - Черкаси" та скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/400/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач - Черкаси" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі №925/400/17 залишити без змін.

2.Матеріали справи №925/400/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

С.А. Пашкіна