УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.08.2017Справа № 910/14005/17

Суддя Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до ТОВ "Карбон ЛТД"

про про визнання права власності на частку у статутному капіталі та зобов'язання внести зміни до статуту

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "КАРБОН ЛТД" про визнання права власності на частку у статутному капіталі та зобов'язання вчинити дії.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Згідно ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи - це її ідентифікуюча ознака. Найменування складається з двох частин: організаційно - правової форми і назви. Назва це індивідуальна частина найменування.

Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Характер діяльності установи - це сфера суспільних відносин або коло осіб, для яких створюється установа, її призначення.

Скорочене найменування утворюється від початкових літер повного найменування, абревіатур або в іншій спосіб. Скорочене найменування може бути довільним.

Повне найменування юридичної особи зазначається в її установчих документах, змінах до них, усіх офіційних документах і вноситься до Єдиного державного реєстру.

Згідно із ст. 57 Господарського кодексу України, яка визначає зміст установчих документів, в установчих документах повинно бути, зокрема, зазначено найменування суб'єкта господарювання.

У частині 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України викладено вимоги щодо змісту позовної заяви, з урахуванням яких позовна заява повинна містити, найменування (для юридичних осіб).

Фактично у позовній заяві не вказано повного найменування відповідача, оскільки при вказанні організаційно - правової форми застосоване скорочення - ТОВ, а також не зазначено коду юридичної особи.

Також суд зазначає, що пунктом 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у передбаченому порядку та розмірі.

У відповідності до п. 3 ч 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1 600,00 грн.

З позовної заяви від 18.08.2017 вбачається, що ОСОБА_1 заявлено дві вимоги майнового та немайнового характеру, а саме: про визнання права власності на 20% частки корпоративних прав відповідача та зобов'язання відповідача внести зміни до статуту.

В пункті 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Таким чином, за подання даної позовної заяви необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими Законом України "Про судовий збір", за кожну вимогу: майнового та немайнового характеру, в загальному розмірі 3 200,00 грн. (1600,00 грн. х 2).

Однак, з доданих до позовної заяви документів вбачається, що в порушення норм законодавства за подання даної позовної заяви позивачем, згідно з квитанцією № 18114730 від 16.08.2017 сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Оскільки, позивачем не сплачено судовий збір у повному обсязі за подання позовної заяви, то дана позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Разом з тим суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись п. 2, 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява від 18.08.2017 з додатками, в тому числі оригінал квитанції № 18114730 від 16.08.2017.

Суддя С.О.Турчин