ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року Справа № 917/1228/16

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКартере В.І.,
Кролевець О.А.,
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 01.03.2017 (головуючий суддя Мальченко А.О., Жук Г.А., Дикунська С.Я.)
на рішенняГосподарського суду міста Києва від 25.10.2016 (суддя Демидов В.О.)
у справі№ 917/1228/16 Господарського суду міста Києва
за позовомПриватного підприємства "Полтавський ливарно-механічний завод"
доПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача
Національний банк України,
провизнання припиненим зобов'язання, припинення заборони на нерухоме майно та внесення запису до державного реєстру
за участю представників:
позивачане з'явились,
відповідачане з'явились,
третьої особине з'явились,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2016 у справі №917/1228/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2017, позов задоволено: визнано припиненим зобов'язання за кредитним договором №05/КВ-07 від 27.02.2007 (з подальшими змінами та доповненнями), укладеним між ПП "Полтавський ливарно-механічний завод" та ТОВ "Український промисловий банк"; визнано припиненим зобов'язання за договором іпотеки ВЕЕ №77 від 27.02.2007 (з подальшими змінами та доповненнями), укладеним між ПП "Полтавський ливарно-механічний завод" та ТОВ "Український промисловий банк" і посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Соляник А.В.; припинено заборону на нерухоме майно, належне ПП "Полтавський ливарно-механічний завод" та внесено до державного реєстру іпотек запис про припинення обтяження на нерухоме майно, накладеного записом за реєстраційним номером обтяження - 4558351, що зареєстровано 02.06.2008 приватним нотаріусом Соляник А.В., підстава обтяження - договір про внесення змін до договору іпотеки ВКО №67; а також до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - запис про припинення обтяження нерухомого майна, накладеного записом за реєстраційним номером обтяження - 4558617, що зареєстровано 27.02.2007 приватним нотаріусом Соляник А.В., підстава обтяження - договір іпотеки ВЕЕ №77.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду та постанову апеляційного суду скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вимоги та доводи касаційної скарги мотивовані тим, що суди попередніх інстанцій неповно з'ясували обставини, які мають значення для справи, а також порушили норми матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 546, 575, 586 ЦК України, ст.ст. 1, 17, 50, 52 Закону України "Про заставу", ст. 33, 34, 36 ГПК України.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги, проте в судове засідання представники сторін не з'явились, через канцелярію суду позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи. Зважаючи на необґрунтованість поданого клопотання а також на те, що явку представників сторін не було визнано обов'язковою, достатність матеріалів справи для прийняття рішення, колегія суддів, беручи до уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України строки розгляду касаційних скарг, дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутності представників сторін.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 27.02.2007 між Приватним підприємством "Полтавський ливарно-механічний завод" (далі - позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" (далі - банк) укладений кредитний договір №05/КВ-07 (далі - кредитний договір-1), за умовами якого позивачеві було відкрито відкличну кредитну лінію з лімітом кредитування - 1.000.000,00 доларів США строком з 27.02.2007 по 26.02.2010 включно, зі сплатою 13 % річних за користування коштами, з метою поповнення обігових коштів на придбання обладнання.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором-1 між Приватним підприємством "Полтавський ливарно-механічний завод" (далі - іпотекодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" (далі - іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки № 05/Zквіп-07 (далі - договір іпотеки-1), посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Соляник А.В., зареєстрований в реєстрі за № 702.

Згідно з п. 1.1 договору іпотеки-1 цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя за Кредитним договором № 05/КВ-07 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в іноземній валюті) від 27.02.2007.

Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки-1, з урахуванням договору про внесення змін і доповнень № 1 від 28.12.2007 до іпотечного договору № 05/Zквіп-07 від 27.02.2007, предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлові будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Ливарна, 12.

Відповідно до п. 6.2 договору іпотеки-1 даний договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором. У випадку продовження строків виконання зобов'язань за кредитним договором (шляхом укладення додаткових угод до нього) іпотека, передбачена цим договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов'язань.

30.06.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк", у зв'язку з чим позивач був повідомлений про перехід до АТ "Дельта Банк" права первісного кредитора за кредитними договорами, укладеними з ПП "Полтавський ливарно-механічний завод".

04.11.2010 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Приватним підприємством "Полтавський ливарно-механічний завод" був укладений кредитний договір № НКЛ-2004202 (далі - кредитний договір-2), за умовами якого відповідачем як кредитором позивачеві було видано кредит в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості - 14.220.117,00 грн., зі сплатою за користування кредитом 17 % річних, кінцевим терміном погашення заборгованості - не пізніше 24.02.2017.

04.11.2010 на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №НКЛ-2004202 від 04.11.2010 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та Приватне підприємство "Полтавський ливарно-механічний завод" уклали іпотечний договір №НКЛ-2004202/s-2 (далі - договір іпотеки-2), посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П., зареєстрованим в реєстрі № 5298, згідно з яким предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлові будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Ливарна, 12.

Як зазначено у п. 2.1 договору іпотеки № НКЛ-2004202/s-2 від 04.11.2010, до предмету іпотеки входить майно, яке згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 27388652, виданим Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" 21.09.2010, включено до предмету іпотеки за іпотечним договором № 05/Zквіп-07 від 27.02.2007.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що ним повністю виконані зобов'язання за кредитним договором № 05/КВ-07 від 27.02.2007 зі сплати заборгованості за кредитом, нарахованими відсотками, на підтвердження зазначеного до позовної заяви долучив копії платіжних доручень, виписку за особовими рахунками ПП "Полтавський ливарно-механічний завод" за період з 04.11.2010 по 01.08.2011, картку рахунку 501 за період 01.01.2001 - 31.12.2014, сформовану 27.05.2016. Проте, як стало відомо позивачеві, ані ТОВ "Укрпромбанк", ані ПАТ "Дельта Банк" не вживають заходів щодо зняття обтяжень за договором іпотеки, що містяться в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та в державному реєстрі іпотек.

На підставі долучених до матеріалів справи доказів судами попередніх інстанцій встановлено, що ПП "Полтавський ливарно-механічний завод" дійсно повністю сплатило відповідачеві кошти в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків за кредитним договором № 05/КВ-07 від 27.02.2007, що підтверджується платіжними дорученнями: № 1 від 05.11.2010 на суму 949.532,69 грн., № 2 від 05.11.2010 на суму 70.846,19 грн., № 3 від 05.11.2010 на суму 19.417,96 грн., № 4 від 05.11.2010 на суму 13.398,96 грн., № 5 від 05.11.2010 на суму 9.379,42 грн., № 6 від 05.11.2010 на суму 83.698,71 грн., № 7 від 05.11.2010 на суму 17.163,89 грн., а також випискою за особовими рахунками ПП "Полтавський ливарно-механічний завод" за період з 04.11.2010 по 01.08.2011, карткою рахунку 501 за період 01.01.2001 - 31.12.2014, сформованою 27.05.2016.

При цьому що стосується забезпечення виконання зобов'язань за Договором №05/КВ-07, то на момент звернення до суду з державного реєстру іпотек запис щодо іпотеки (реєстраційний номер обтяження - 4558351, зареєстровано 02.06.2008 приватним нотаріусом Соляник А.В., підстава обтяження - договір про внесення змін до договору іпотеки ВКО № 67), яка виступала як забезпечення за кредитним договором №05/КВ-07 від 27.02.2007, не вилучено. Також з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не вилучено запис щодо заборони на нерухоме майно: реєстраційний номер обтяження - 4558617, зареєстрований 27.02.2007 приватним нотаріусом Соляник А.В., підстава обтяження - договір іпотеки ВЕЕ №77, яка виступала як забезпечення за кредитним договором №05/КВ-07 від 27.02.2007.

У зв'язку з прийняттям Правлінням Національного банку України постанови від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно з зазначеними рішеннями розпочато процедуру ліквідації банку та призначено Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича.

19.10.2015 ПП "Полтавський ливарно-механічний завод" звернулося до уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" з листом № 02/215 про видачу йому довідки, яка засвідчувала б відсутність у нього заборгованості за Договором №05/КВ-07 та будь-яких претензій зі сторони відповідача за вказаним договором, зважаючи на наявність невилученого запису щодо іпотеки, яка виступала забезпеченням за кредитним договором № 05/КВ-07 від 27.02.2007.

Дане звернення було розглянуто відповідачем та листом від 26.11.2015 № 2473 надано відповідь про те, що така довідка може бути видана банком лише після проведення інвентаризації, оцінки майна банку та формування його ліквідаційної маси.

23.02.2016 позивач в черговий раз звернувся до відповідача з листом № 02/147, в якому просив вжити заходів з вилучення з державного реєстру іпотек запису щодо іпотеки (реєстраційний номер обтяження - 4558351, зареєстровано 02.06.2008 приватним нотаріусом Соляник А.В., підстава обтяження - договір про внесення змін до договору іпотеки ВКО №67, яка виступала як забезпечення виконання зобов'язань за Договором № 05/КВ-07), а також з вилучення з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про іпотеку (реєстраційний номер обтяження - 4558617, зареєстровано 27.02.2007 приватним нотаріусом Соляник А.В., підстава обтяження - договір іпотеки ВЕЕ №77, яка виступала як забезпечення виконання зобов'язань за Договором №05/КВ-07).

Проте у листі за вих. № 3212 (2016 рік) ПАТ "Дельта Банк" повідомило позивача, що з метою збереження активів та документації банку станом на поточну дату звернення позивача подане клопотання не може бути розглянуте по суті. Одночасно з наданням такої інформації відповідач звернув увагу позивача на наявність в останнього простроченої заборгованості перед ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № НКЛ-2004202 від 04.11.2010.

27.05.2016 позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Соляник А.В. з листом, в якому висловив прохання зняти заборону на відчуження належного йому нерухомого майна, яке виступало предметом іпотеки за договором №05/Zквіп-07 від 27.02.2007 в зв'язку з повним виконанням зобов'язань за Договором № 05/КВ-07.

30.05.2016 приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Соляник А.В. своїм листом № 361/01-16 повідомив позивача, що вказані дії виконати неможливо з огляду на відсутність відповідного повідомлення кредитора про погашення позики або про припинення (розірвання, визнання недійсним договору застави (іпотеки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарське зобов'язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управненою стороною.

Відповідно до ст. 598 та ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється: належно проведеним виконанням, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Оскільки судами встановлено виконання зобов'язань за Договором №05/КВ-07 від 27.02.2007, колегія суддів, виходячи з системного аналізу вищенаведених норм, погоджується з висновком судів щодо наявності правових підстав вважати припиненими зобов'язання за вказаним кредитним договором.

Щодо зобов'язань позивача за Договором №05/Zквіп-07 від 27.02.2007 судами встановлено таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про іпотеку" обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 17 цього ж Закону іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

З огляду на наведені приписи колегія суддів погоджується з висновком судів, що іпотека як вид забезпечення виконання зобов'язання має похідний характер від основного (забезпечуваного) зобов'язання і є дійсною до моменту припинення основного зобов'язання, а відтак підставою для її припинення є припинення забезпечуваного нею зобов'язання.

Враховуючи виконання зобов'язань Приватним підприємством "Полтавський ливарно-механічний завод" за кредитним договором № 05/КВ-07 від 27.02.2007, іпотека за договором №05/Zквіп-07 від 27.02.2007 вважається припиненою відповідно до ст. 3 та ст. 17 Закону України "Про іпотеку".

Скаржник як на одну з підстав скасування оскаржуваних судових рішень послався на наявність укладених та чинних на даний час між сторонами у справі кредитного договору № НКЛ-2004202 від 04.11.2010 та іпотечного договору № НКЛ-2004202/s-2 від 04.11.2010. На думку скаржника, права та обов'язки сторін, що виникли за кредитним договором від 27.02.2007 № 05/КВ-07 та договором іпотеки від 27.02.2007 №05/Zквіп-07 (реєстровий номер № 702), були викладені у новій формі та трансформувались у відносини між новим кредитором (ПАТ "Дельта Банк") та боржником (ПП "Полтавський ливарно-механічний завод") за кредитним договором №НКЛ-2004202 від 04.11.2010 та іпотечним договором № НКЛ-2004202/s-2 від 04.11.2010, а тому припинення попередніх зобов'язань не відбулося, а мала місце їх зміна шляхом викладення у новій формі та визначенням нових строків та окремих умов договорів.

Дані доводи колегія суддів відхиляє як необґрунтовані з огляду на те, що, як встановлено судами, підставою обтяження в обох реєстрах значиться договір іпотеки ВЕЕ №77 від 27.02.2007 та договір про внесення змін до договору іпотеки ВКО №67 відповідно, якими забезпечується виконання зобов'язань позивача перед відповідачем за кредитним договором № 05/КВ-07 від 27.02.2007, зобов'язання за яким на час звернення позивача до суду з даним позовом є виконаними, а тому іпотека, що виступає підставою для реєстрації обтяження, припинилась.

Таким чином колегія суддів погоджується з позицією судів про доведеність позивачем вимог в частині визнання припиненими зобов'язань за кредитним договором №05/КВ-07 від 27.02.2007 та договором іпотеки ВЕЕ №77 від 27.02.2007.

Разом з тим у позовній заяві позивач просив внести до державного реєстру іпотек запис про припинення обтяження на нерухоме майно, внесеного записом за реєстраційним номером обтяження - 4558351, а до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - запис про припинення обтяження нерухомого майна, внесеного записом за реєстровим номером обтяження - 4558617, що зареєстровані 02.06.2008 та 27.02.2007 відповідно приватним нотаріусом Соляник А.В.

При цьому позивач зазначає, що його неодноразові звернення з приводу вчинення дій щодо зняття таких обтяжень відповідачем залишені без належного реагування. Оскільки іпотека, що виступає підставою для реєстрації обтяження, припинилась внаслідок повного виконання зобов'язань за кредитним договором, бездіяльність відповідача щодо невжиття дій зі зняття обтяжень позивач вважає незаконною.

Суди, задовольняючи дану позовну вимогу, обґрунтовано керувалися ч. 5 ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", згідно з якою відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якому зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження.

Колегія суддів також не погоджується з доводами скаржника про порушення місцевим судом при прийнятті рішення норм процесуального права, який, на думку скаржника, повинен був припинити провадження у справі в частині вимог щодо внесення змін до Державного реєстру іпотек та Реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вказуючи, що такі вимоги мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства, пославшись на правову позицію судів апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 911/3818/15.

Не погоджуючись з даними доводами, колегія суддів звертає увагу, що у справі №911/3818/15 вимога позивача про відновлення його прав як іпотекодержателя заявлялась безпосередньо до приватного нотаріуса, який, в силу Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", має вчиняти дії з державної реєстрації обтяжень речових прав, однак у справі № 917/1228/16 позивач вимог до нотаріуса з приводу внесення до державного реєстру іпотек та до єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про припинення обтяження нерухомого майна, не заявляв.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на обмеженість процесуальних дій касаційної інстанції, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, колегія суддів відхиляє всі інші доводи скаржника, які фактично зводяться до переоцінки доказів та необхідності додаткового встановлення обставин справи, а також на довільному тлумаченні чинного законодавства.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

На думку колегії суддів, висновок місцевого та апеляційного судів про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог є законним, обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування постановлених у справі рішення місцевого суду та постанови апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-12 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2016 та Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2017 у справі №917/1228/16 - без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіВ.І. Картере
О.А. Кролевець