ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.09.17 Справа № 917/275/17

за завою Головного територіального управління юстиції у м. Києві про поновлення пропущеного строку пред'явлення наказу суду від 25.04.2017 року по справі № 917/275/17

за позовом Головного територіального управління юстиції у м. Києві, провулок Музейний, 2-Д, м. Київ,01001

до Приватного підприємства "Центр юридичної оцінки та юридичної допомоги", АДРЕСА_1,36034

про стягнення 11 541 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача (заявника, стягувача): відсутні

від відповідача (боржника): відсутні

Обставини справи: рішенням господарського суду Полтавської області у даній справі від 11.04.2017 року позовні вимоги Головного територіального управління юстиції у м. Києві було задоволено та стягнуто з Приватного підприємства "Центр юридичної оцінки та юридичної допомоги"на користь Головного територіального управління юстиції у м. Києві 11541,00 грн. збитків, 1600,00 грн. судового збору.

25.04.2017 року господарським судом Полтавської області на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 11.04.2017 року по справі №917/275/17 було видано відповідний наказ, якій дійсний для пред'явлення до виконання до 26.07.2017 року.

30.06.2017 року до суду надійшла заява Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу господарського суду Полтавської області, виданого на підставі рішення господарського суду Полтавської області від 11.04.2017 року по справі №917/275/17.

Суд ухвалою від 18.07.2017 року заяву Головного територіального управління юстиції у м. Києві про видачу дублікату наказу господарського суду Полтавської області задовольнив та видав дублікат наказу господарського суду Полтавської області від 25.04.2017 року по справі №917/275/17.

07.08.2017 року до суду надійшла заява Головного територіального управління юстиції у м. Києві про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу суду від 25.04.2017 року по справі № 917/275/17 до виконання.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.08.2017 року вказана заява призначена до розгляду в судове засідання на 05.09.2017 року.

Заявник (позивач, стягувач) та відповідач (боржник) в судове засідання 05.09.2017 року не з'явились (про місце, дату та час його проведення були повідомлені належним чином). Явка представників сторін ухвалою суду від 08.08.2017 року була визнана судом необов'язковою.

При розгляді заяви позивача суд виходить з наступного.

Імперативною нормою ст. 124 Основного Закону України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України закріплено імперативний припис щодо обов'язковості рішень, ухвал, постанов господарського суду, що набрали законної сили. Вони є обов'язковими на всій території України. Ця норма є відтворенням норми ст. 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Також, принцип обов'язковості виконання судових рішень передбачає Закон України "Про судоустрій і статус суддів", згідно ч. 2 ст. 13 якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно із ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Отже, відновлення пропущеного строку здійснюється судом за наявності у сукупності наступних умов:

- строк пред'явлення наказу до виконання пропущено;

- причини пропуску встановленого строку визнані поважними.

При цьому, порядок встановлення, обчислення та закінчення процесуальних строків, підстави їх зупинення, умови і порядок відновлення та продовження процесуальних строків регламентовано ст.ст. 50 - 53 ГПК України.

Статтею 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту наведеної норми, поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. В даному випадку такі, які об'єктивно унеможливлювали стягувачу своєчасно, в передбачений ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" строк, пред'явити наказ до виконання.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку за наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому слід зазначити, що причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст.43 ГПК України.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку, встановленого для пред'явлення наказу господарського суду до виконання, стягувач посилається на те, що наказ суду від 25.04.2017 року по справі №917/275/17 був втрачений та до виконання не пред'являвся. На підставі ухвали суду від 18.07.2017 року позивачу було видано дублікат наказу по справі №917/275/17. Зазначену ухвалу разом з дублікатом наказу позивач отримав 28.07.2017 року за №14899/0/11-17 згідно вхідного штампу, тобто з пропуском строку пред'явлення наказу до виконання.

З урахуванням викладеного, дослідивши обставини, покладені в обґрунтування вищевказаної заяви стягувача, суд дійшов висновку, що причини, з яких останній пропустив строк для пред'явлення наказу до виконання, є поважними, а тому суд вважає за необхідне задовольнити дану заяву та поновити процесуальний строк пред'явлення наказу до виконання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 53, 86, 119 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного територіального управління юстиції у м. Києві про поновлення строку пред'явлення до виконання наказу суду від 25.04.2017 року у справі № 917/275/17 задовольнити.

2. Поновити строк пред'явлення до виконання наказу від 25.04.2017 року та визнати, що він є дійсним для пред'явлення до виконання з 05.09.2017 року по 06.12.2017 року.

Суддя Тимощенко О.М.