ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2017 р.Справа № 916/695/17
За позовом: Заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

до відповідачів: 1) Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111);

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Успенівське;

3) Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Ширяєвський виправний центр управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області(№111);

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Люстдорфська дорога, 9, м. Одеса, 65017, ).

про визнання недійсним договору оренди та зобовязання вчинити певні дії

Суддя Власова С.Г.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від прокурора: Озерова О.Д., згідно посвідчення №035121 від 13.08.2015р.;

від позивача Державної пенітенціарної служби України: ОСОБА_1, згідно довіреності №Аг-233-Тл/2-17 від 30.01.2017р.;

від позивача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області: ОСОБА_2, згідно довіреності №31-15-0.62-2403/2-17 від 13.03.2017р.; ОСОБА_3, згідно довіреності №31-15-0.6-6718/18/2-17 від 14.06.2017р.;

від відповідача ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111): в.о. директора ОСОБА_4 згідно статуту; в.о.директора ОСОБА_5, згідно наказу №1523/к від 24.04.2017р.; ОСОБА_6 згідно довіреності від 07.04.2017р.;

від відповідача ТОВ Успенівське: ОСОБА_7, згідно довіреності від 31.03.2017р.; ОСОБА_8, згідно довіреності від 31.03.2017р.;

від відповідача - Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області: ОСОБА_9, згідно довіреності №вн-430 від 29.06.2017р.;

від третьої особи Ширяєвського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області(№111): ОСОБА_10, згідно наказу №18о/с від 13.02.2017р.; начальник ОСОБА_4, згідно наказу №1829/к від 18.05.2017р.

присутні: ОСОБА_11, згідно паспорту серія КЕ 649168 від 28.12.2011р.; ОСОБА_5, згідно трудової книги серія БТ-ІІ №5985988 від 19.07.1993р.

В засіданні 18.08.2017р. приймали участь представники:

від прокурора: Озерова О.Д., згідно посвідчення №035121 від 13.08.2015р.;

від позивача Міністерства юстиції України: ОСОБА_1, згідно довіреності №Аг-233-Тл/2-17 від 30.01.2017р.;

від позивача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області: ОСОБА_2, згідно довіреності №31-15-0.62-2403/2-17 від 13.03.2017р.; ОСОБА_3, згідно довіреності №31-15-0.6-6718/18/2-17 від 14.06.2017р.;

від відповідача ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111): в.о. директора ОСОБА_4 згідно статуту; в.о.директора ОСОБА_5, згідно наказу №1523/к від 24.04.2017р.; ОСОБА_6 згідно довіреності від 07.04.2017р.;

від відповідача ТОВ Успенівське: ОСОБА_7, згідно довіреності від 31.03.2017р.; ОСОБА_8, згідно довіреності від 31.03.2017р.;

від відповідача - Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області: ОСОБА_9, згідно довіреності №вн-430 від 29.06.2017р.;

від третьої особи Ширяєвського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області(№111): ОСОБА_10, згідно наказу №18о/с від 13.02.2017р.; начальник ОСОБА_4, згідно наказу №1829/к від 18.05.2017р.

СУТЬ СПОРУ: про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного шляхом підписання сторонами удаваного правочину договору підряду щодо вирощування товарної сільськогосподарської продукції від 02.03.2015р. №Г-10 між ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) та ТОВ Успенівське;

- про зобовязання ТОВ Успенівське повернути ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) за актом прийому-передачі земельної ділянки площею 2100 га, отриманої на підставі договору підряду щодо вирощування товарної сільськогосподарської продукції від 02.03.2015р. №Г-10.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2017р. справу №916/695/17 розподілено до розгляду суддею Власовою С.Г.

Ухвалою суду від 24.03.2017р. порушено провадження у справі №916/695/17, справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Клопотання відповідача - ТОВ „Успенівське за вх.№7842/17 від 04.04.2017р., за вх.№8942/17 від 18.04.2017р. про ознайомлення з матеріалами справи та за вх.№8410/17 від 10.04.2017р. про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу були судом задоволені.

В клопотанні відповідача ТОВ „Успенівське за вх.№2-2010/17 від 10.04.2017р. про витребування у Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області матеріалів перевірки, яка була здійснена в порядку нагляду, передбаченому п.9 Перехідних положень Конституції України та матеріалів перевірки Держсільгоспінспекції в Одеській області судом відмовлено, з огляду на те, що відповідачем не доведено та необгрунтовано те, що вказані документи стосуються предмету розгляду справи №916/695/17.

Також судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ТОВ „Успенівське за вх.№2-2415/17 від 03.05.2017р. про зупинення провадження у справі, оскільки, суд дійшов висновку, що розгляд справи №916/695/17 можливо провадити незалежно від результатів розгляду справи №815/2410/17, що розглядається Одеським окружним адміністративним судом.

Ухвалою суду від 03.05.2017р. за клопотанням відповідача - ТОВ „Успенівське від 03.05.2017р. за вх.№2-2424/17 строк розгляду справи продовжено до 06.06.2017р.

Клопотання позивача Державної пенітенціарної служби України за вх.№11331/17 від 23.05.2017р. про відкладення розгляду справи, було судом задоволено.

Ухвалою суду від 23.05.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Клопотання третьої особи Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за вх.№12071/17 від 31.05.2017р. про відкладення розгляду справи, було судом задоволено.

Клопотання відповідача ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) за вх.№12232/17 від 01.06.2017р., за вх.№14113/17 від 27.06.2017р. про залучення до матеріалів справи додаткових документів, були судом задоволені.

В задоволенні клопотання прокурора Прокуратури Одеської області Озерової О. за вх.№2-2975/17 від 01.06.2017р. про витребування із Генеральної прокуратури України належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог відмовлено, у звязку із недоведеністю неможливості самостійного отримання цих документів.

Ухвалою суду від 06.06.2017р. залучено до участі у справі Управління державної пенітенціарної служби України в Одеської області (65017, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 9, ) в якості іншого відповідача.

Клопотання прокурора за вх.№14054/17 від 26.06.2017р., за вх.№16010/17 від 19.07.2017р. про залучення до матеріалів справи додаткових документів, було судом задоволено.

Клопотання відповідача ТОВ „Успенівське за вх.№16059/17 від 20.07.2017р. про ознайомлення з матеріалами справи, було судом задоволено.

Ухвалою суду від 03.08.2017р. за клопотанням прокурора від 31.07.2017р. за вх.№2-4089/17 строк розгляду справи продовжено до 21.08.2017р.

Ухвалою суду від 10.08.2017р. за клопотанням прокурора від 06.06.2017р. за вх.№2-3010/17 здійснено у справі заміну позивача Державної пенітенціарної служби України на його правонаступника Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ).

Заступник керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надає пояснення від 03.05.2017р. за вх.№9953/17, де зазначає, що у порядку нагляду, передбаченому п. 9 Перехідних положень Конституції України, установлено, що 02.03.2015р. між Державним підприємством «Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області »№111)» (далі - ДП «СП ШВЦ УДПтСУ в Одеській області (№111)») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Успенівське» (далі - ТОВ «Успенівське») укладено договір підряду №Г-10 на вирощування товарної сільськогосподарської продукції, згідно умов якого підрядник ТОВ «Успенівське» зобовязується на власний ризик виконати роботи по вирощуванню врожаю товарної сільськогосподарської продукції на земельній ділянці ДП «СП ШВЦ УДПтСУ в Одеській області «№111» за участю праці засуджених у відповідності до умов договору та розподілення його до умов договору; підрядником виконуються наступні роботи: вирощування та збирання товарної сільськогосподарської продукції. Однак, за твердженням прокурора, вказаний договір підряду від 02.03.2015р. №Г-10 на вирощування товарної сільськогосподарської продукції є удаваним та містить ознаки іншого правочину - договору оренди земельної ділянки, оскільки, у даному випадку замовник передав майно (земельну ділянку) підряднику та поклав на нього обовязок вносити плату за його користування, що суперечить та не відповідає вимогам Цивільного кодексу щодо умов договору підряду. Також вказаний договір містить істотні умови договору оренди, зокрема: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Про фактичну передачу земельної ділянки у платне користування ТОВ «Успенівське», на думку прокурора, свідчить отримання ДП «СП ШВЦ УДПтСУ в Одеській області (№111)» від ТОВ «Успенівське» відповідно до договору підряду грошових коштів у розмірі 4 397 500 гривень, що підтверджується інформацією ДП «СП ШВЦ УДПтСУ в Одеській області (№111)»; суми та строки проведення платежів за користування вказаною вище земельною ділянкою, визначені Додатком №1 до договору та не залежать від моменту збору врожаю, зокрема, зазначено, що плата вноситься до 15.03.2015, 01.04.2015, 01.05.2015, 01.06.2015, 01.07.2015, кінцевий розрахунок за 2015 рік необхідно здійснити до 01.10.2015р. Платежі за 2016, 2017, 2018, 2019 роки проводяться рівними щомісячними частками, з огляду на що, прокурор стверджує, що до оспорюваного договору підлягають застосуванню нормативно-правові акти, які регламентують вимоги для договорів оренди землі, а тому вказаний договір укладено в порушення вимог Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про оренду землі».

Крім того, прокурор вказує, що зміст погоджених сторонами умов спірного договору свідчить, що взявши на себе зобовязання надати ТОВ «Успенівське» земельну ділянку для вирощування та збирання товарної сільськогосподарської продукції ДП «СП ШВЦ УДПтСУ в Одеській області (№111)» фактично усунулось від права самостійного господарювання на земельній ділянці та надало право обробки земельної ділянки та збору врожаю ТОВ «Успенівське», а тому право на обробку землі та збір врожаю, передбачене умовами спірного договору, являє собою реалізацію правомочностей землекористувача щодо володіння та користування, які згідно ст. 92 ЗК України, складають титул права постійного користування, однак, земельні ділянки, які використовує ТОВ «Успенівське» не належать йому на жодному з титулів - праві власності чи праві оренди, отже, землекористування здійснюється ТОВ «Успенівське» за відсутності законодавчо визначеної підстави. З вказаних вище доводів щодо відсутності в ДП «СП ШВЦ УДПтСУ в Одеській області (№111)» повноважень на передачу наданих йому в постійне користування земель, прокурор доходить висновків щодо невідповідності спірного договору вимогам ч. 2 ст. 203 ЦК України, що є підставою недійсності правочину відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Прокурор зазначає, що здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу, а тому звернення прокурора до суду у даному випадку спрямоване на задоволення суспільної потреби у встановленні законності використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства; місцевою прокуратурою встановлено, що право постійного користування державної установи на вказану земельну ділянку у передбаченому законом порядку не припинялось. Згідно статуту ДП «СП ШВЦ УДПтСУ в Одеській області (№111)» Підприємство підпорядковане ДПтС України, яка здійснює управління ним безпосередньо або через управління ДПтС України в Одеській області; директор підприємства - розпоряджається коштами та майном підприємства відповідно до чинного законодавства України; укладає договори, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахунковий та інші рахунки. Підприємство - попередньо погоджує з управлінням ДПтС України в Одеській області укладання угод (договорів, контрактів тощо), повязаних з обтяженням активів підприємства, а також зовнішньоекономічних договорів відповідно до вимог законодавства та статуту; попередньо погоджує з ДПтС України договори оренди, кредиту та інших угод, повязаних з обтяженням активів підприємства, а також зовнішньоекономічних договорів відповідно до вимог законодавства та статуту. Спірний договір підряду погоджено з ДПтС України та управлінням ДПтС України в Одеській області. Прокурор наполягає, що Державній пенітенціарній службі України було достовірно відомо про укладення зазначеного договору, що підтверджується листом ДПтС України до управління ДПтС України в Одеській області від 02.03.2015 №918-Пл/2-15. Ураховуючи, що ДПтС України до цього часу не вжила заходів щодо скасування оспорюваного договору, який фактично позбавляє права користування підконтрольне підприємство та установу, прокурор звертається до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Державної пенітенціарної служби України з метою захисту права постійного користування на земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

Також, посилаючись на ч. 4 ст. 122 ЗК України, п.п. 25, 31 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, п.п. 12 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області Головне управління Держгеокадастру в області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, зважаючи на що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області визначено позивачем у вказаному позові.

На думку прокурора наявність підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури виражаються у тому, що незаконною передачею в оренду значної площі землі сільськогосподарського призначення, усупереч вимогам законодавства, наноситься значна шкода інтересам держави та ослаблюються економічні основи держави. Передача в оренду земельної ділянки, яка надана установі по виконанню покарань з метою забезпечення засуджених суспільно-корисною працею, призводить до обмеження права користування цією земельною ділянкою, що у свою чергу підриває основи державної політики у цій сфері.

Крім того, в поясненнях від 17.08.2017р. за вх.№17941/17 прокурор вказує, що в судове засідання, яке відбулося 01.06.2017р. до суду надійшов лист ДПтС України про направлення за належністю до Міністерства юстиції України копії ухвали суду від 03.05.2017р., що свідчить про ліквідацію ДПтС України та передачу відповідних повноважень Міністерству юстиції України.

Також, аналізуючи постанову Верховного суду України по справі №923/168/17 від 14.06.2017р. заступник прокурора вказує, що на думку місцевої прокуратури зміст угоди, що оскаржувалася у справі №923/168/17 відрізняється від угоди, що є предметом оскарження місцевою прокуратурою до Господарського суду Одеської області. Зокрема, на думку заступника прокурора про це свідчать наступні пункти договору №Г-10 від 02.03.2015р. на вирощування товарної сільськогосподарської продукції: п. 5.1. Договору винагорода Підрядника складає 100 відсотків вирощеної продукції, в заліковій вазі, тільки після повного виконання зобовязань перед ОСОБА_12, визначених у п. 5.2. та 6.1. Договору. У п. 5.2. Договору вказано, що, з метою забезпечення майнових інтересів ОСОБА_12, сторони встановлюють щорічний гарантований рівень частки доходу від реалізації даного договору, яку має отримати ОСОБА_12, що у вартісному відображенні становить 1000 гривень за гектар (але не менше 6 % від середньої вартості 1 га землі, наданої згідно п. 4.2. Договору на момент проведення оплати). У п. 3.1. Договору зазначається, що предметом підряду є вирощений та зібраний урожай товарної сільськогосподарської продукції в заліковій вазі або сплата гарантованого розміру доходу ОСОБА_12. Згідно з п. 4.1. Договору підрядник зобовязується: своїми силами, засобами та за свій рахунок своєчасно провести закупівлю високоякісного репродуктивного насіння відповідної сільськогосподарської культури, якісних мінеральних добрив, засобів захисту, провести необхідний комплекс робіт згідно технології їх вирощування та інших агротехнічних заходів, збирання врожаю; для виконання умов договору використовувати власне устаткування, транспортні засоби, паливно-мастильні матеріали, тощо; при виконанні умов даного договору додержувати встановлених норм діючого законодавства стосовно охорони навколишнього природного середовища та охорони земель, захисних смуг, санітарних та протипожежних норм та правил, техніки безпеки; у разі необхідності залучення до праці засуджених ОСОБА_12 для виконання робіт за цим договором, підписати додаткову угоду та проводити оплату виконаної роботи згідно підписаних з обох сторін актів виконаних робіт; своєчасно та в повному обсязі перераховувати ОСОБА_12 частку доходу визначену в п. 5.2. Договору. Відповідно до п. 4.2. Договору ОСОБА_12 зобовязується надати Підряднику земельну ділянку площею 2100 (дві тисячі сто) гектарів у стані придатному для виконання умов договору. Земельна ділянка ОСОБА_12 знаходиться за адресою: с. Орджонікідзе, Ширяївський район, Одеська область із цільовим призначенням для сільськогосподарського використання. Аналізом вище перелічених пунктів договору Прокурор дійшов висновку про передачу земельної ділянки в користування за конкретну плату в грошовому еквіваленті.

Позивач Міністерство юстиції України позов заступника прокурора підтримує в повному обсязі, надає пояснення від 18.08.2017р. за вх.№18025/17, де зазначає, що у відповідності до Положення про Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань і пробації Міністерства юстиції, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 16.02.2017р. за №435/5 територіальний орган Міністерства юстиції - Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі територіальний орган) є органом державної влади, який утворюється для реалізації повноважень Міністерства юстиції на території відповідних адміністративно- територіальних одиниць. Територіальний орган є правонаступником управління Державної пенітенціарної служби в Кіровоградській області; управління Державної пенітенціарної служби в Одеській області; управління Державної пенітенціарної служби в Миколаївській області; управління Державної пенітенціарної служби в Херсонськиій області; Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, які ліквідуються. Територіальному органу безпосередньо підпорядковуються підрозділи пробації, установи виконання покарань, слідчі ізолятори, воєнізовані формування, заклади охорони здоровя, підприємства установ виконання покарань, інші підрозділи, підприємства, установи і організації, створені для забезпечення завдань Міністерства юстиції України.

Підприємство підпорядковане Державній пенітенціарній службі України, яка здійснює управління ним безпосередньо або через управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області. Директор підприємства - розпоряджається коштами та майном Підприємства відповідно до чинного законодавства України; укладає договори, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахунковий та інші рахунки. Підприємство - попередньо погоджує з управлінням Державної пенітенціарної служби України в Одеській області укладання угод (договорів, контрактів тощо), повязаних з обтяженням активів підприємства, а також зовнішньоекономічних договорів відповідно до вимог законодавства та Цього статуту; попередньо погоджує з Державною пенітенціарною службою України договори оренди, кредиту та інших угод, повязаних з обтяженням активів підприємства, а також зовнішньоекономічних договорів відповідно до вимог законодавства та Цього статуту.

Позивач вважає, що Договір підряду №Г-10 на вирощування товарної сільськогосподарської продукції, 02.03.2015р. укладений між ДП «Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області (№ 111)» та ТОВ «Успенівське» є удаваним та містить ознаки іншого правочину - договору оренди земельної ділянки, оскільки, Державним підприємством «Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області (№ 111)» за плату передано ТОВ «Успенівське» земельну ділянку площею 2100 га (відповідно до п. 4.2. Договору) у користування на строк до 01.11.2019р. Таким чином, позивач вважає, що є підстави вважати, що фактично сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки.

Посилаючись на ст. 123 ЗК України, позивач МЮУ звертає увагу суду на відсутність будь яких дозволів органів державної влади, зокрема, Державної пенітенціарної служби України, що надають можливість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, у тому числі, права оренди земельних ділянок.

Підсумовуючи вищезазначене, позивач Міністерство юстиції України вважає позовні вимоги заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області такими, що підлягають задоволенню.

Позивач - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області позов заступника прокурора підтримує в повному обсязі, зазначає, що за інформацією Відділу у Ширяївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 24.03.2017р. №0-15-0.430-13/122-17 згідно наявних у Відділі Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012р. за Установою по виконанню покарань №111 УМВС України зареєстровано державний акт на право постійного користування землею (серія ІІ-ОД №004743) за №28 від 07.03.1998р. Земельні ділянки, які розташовані на території Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області, загальною площею 5769,5га для сільськогосподарського використання були передані в постійне користування Установі по виконанню покарань №111 УМВС України на підставі рішення сесії ХХІІ скликання Ширяївської районної ради народних депутатів від 24.02.1998р. Однак, ТОВ «Успенівське» фактично використовує земельну ділянку за цільовим призначенням замість належного землекористувача, при цьому, використання земельної ділянки на підставі договору на вирощування сільськогосподарської продукції чинним земельним законодавством взагалі не передбачено. Також, позивач зазначає, що Головне управління не володіло інформацією про укладення договору підряду від 02.03.2015р. та діяло на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого наказом Держгеокадастру №26 від 03.03.2015р., яким не передбачалось здійснення контролю за використанням та охороною земель.

Відповідач - Державне підприємство Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) позов прокурора підтримує в повному обсязі, надало відзив на позов від 03.05.2017р. за вх.№10006/17, в обгрунтування якого зазначає, що ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) відповідно до Статуту підприємства входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України, засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерства юстиції України та безпосередньо підпорядковане Міністерству юстиції України, яке здійснює управління підприємством безпосередньо або через міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації. У той же час підприємство не є Установою по виконанню покарань №111, а є окремою юридичною особою. Державний акт серії ІІ-ОД №004743 на право постійного користування земельною ділянкою площею 5769,5га було видано 04.03.1998р. Установі по виконанню покарань №111 УМВС України, а не підприємству, яке на той час ще не було утворено, а тому при підписанні спірного договору підприємство в особі попереднього керівництва розпоряджалося земельною ділянкою, яка належить іншій юридичній особі. Крім того, зміст спірного договору підряду не відповідає вимогам ЦК України, оскільки, діючим законодавством передбачено, що за договором підряду підрядник виконує для замовника певну роботу, за яку замовник з підрядником розраховуться, однак, не передбачено, що по договору підряду замовник може отримувати будь-які кошти від підрядника не у якості штрафних санкцій, а у якості винагороди по договору. Тому під виглядом договору підряду було укладено договір оренди земельної ділянки, а форма договору підряду була обрана для уникнення необхідності виконання вимог законодавства, що стосуються порядку передачі земельної ділянки в оренду. Крім того, спірний договір не є і договором про спільну діяльність, оскільки, не відповідає вимогам, які наявні в главі 77 ЦК України.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Успенівське проти позову заперечує, надав відзив на позов за вх.№8441/17 від 10.04.2017р., пояснення від 03.05.2017р. за вх.№2-2416/17, в яких посилається на те що прокурором та позивачами не доведено, що між сторонами оскаржуваного ними договору встановились правовідносини оренди, майно фактично передане на виконання цього договору та здійснювалась плата за передачу майна, відсутність даних фактів на думку відповдача-2 повністю спростовує твердження позивача про удаваність правочину. Посилаючись на ст.ст. 203, 215, ч. 1 ст. 235 ЦК України відповідач зазначає, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини; за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають із змісту правочину. Воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені в правочині. При цьому, підлягає доведенню те, що правочин укладений з метою приховати інший правочин і який правочин насправді укладений; досліджуючи загальну мету договору, слід з'ясувати чи не було досягнуто сторонами згоди щодо всіх істотних умов такого договору, який прикриває юридично оформлений договір. На відміну від договору підряду (про надання послуг), договір оренди передбачає фактичний перехід предмета оренди в користування орендаря, у якого виникає зустрічне зобов'язання сплачувати орендну плату за користування ним. Разом з тим, спірний договір не передбачає передачу земельної ділянки в користування відповідачу-2 (а лише надає п. 4.2 договору) доступ до земельної ділянки), що не позбавляє права користування земельними ділянками постійного землекористувача (Відповідача-1), та не надає прав користувача чи орендаря Відповідачу-2, а також не передбачає сплати орендної плати; умови спірного договору та дії Відповідача-1 та Відповідача-2 на його виконання свідчать про укладення саме договору підряду з елементами договору про спільну діяльність. Надаючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, відповідач-2 стверджує, що спірний договір є фактично змішаним договором, який містить елементи договору підряду та договору про спільну діяльність. За умовами спірного договору землекористувачем з правами володіння та розпорядження землі є Відповідач-1, а Відповідачу-2 надано право виконувати роботи на вказаній земельній ділянці на певних умовах, визначених сторонами у договорі та додатках до нього.

Відповідач-2 також зазначає, що поза увагою прокурора залишився той факт, що в силу укладення договору певного виду сторони підпорядковують свої відносини як загальним положенням про зобов'язання, визначеним Господарським кодексом України або Цивільним кодексом України, так і відповідним законодавчим актам, що регулюють такий вид господарських відносин. В свою чергу, мета залучення сільськогосподарського виробника до використання землі за договором це, насамперед, забезпечення раціонального використання земель, збереження та відтворення їх родючості, оптимізація витрат Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство ІІІиряївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області (№111)», отримання прибутків від господарської діяльності, забезпечення належного (гідного) утримання засуджених.

Виходячи з викладеного відповідач-2 вважає, що неправильним та помилковим є доводи прокурора та позивача про те, що спірний договір є фактично договором оренди земельної ділянки, оскільки, спірний договір не містить всіх істотних умов передбачених Законом про оренду землі, зокрема, кадастровий номер земельній ділянці не присвоєно, відновлення меж земельної ділянки не проводилось, межові знаки не встановлювались, відповідний акт приймання передачі не складався, зважаючи на що в договорі взагалі не вбачається ознак договору оренди землі; спірним договором не обмежуються права Відповідача-1 у використовуванні у встановленому порядку для власних потреб наявних на земельній ділянці загальнопоширених корисних копалин, торфів, лісів, водних об'єктів, а також інших корисних властивостей землі та не обмежується у праві на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. А тому спірний договір не містить тих ознак і обов'язкових істотних умов, які притаманні договору оренди землі, чим унеможливлюється визнання такого договору недійсним саме в якості договору оренди, адже будь- яких доводів і обґрунтувань про суперечність закону договору №Г-10 від 02.03.2015р. позов прокурора не містить. Тому відповідачем-2 зроблено висновок про те, що умови спірного договору є елементами змішаного договору підряду та договору про спільну діяльність, а не договору оренди, жодна його умова не змінює правової природи спірного договору. Спірний договір укладений з дотриманням положень цивільного законодавства, відповідає дійсній волі сторін та спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. Дії сторін по виконанню спірного договору свідчать про те, що їх наміри відповідають меті договору. Відсутні факти спрямованості волі сторін на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, між сторонами не наставали інші права та обов'язки, ніж ті, що передбачені спірним договором, а, відтак, відсутні правові підстави для визнання його недійсним як такого, що вчинений з порушенням чинного законодавства.

Крім того, відповідач-2 вказує, що доводи прокурора про недійсність спірного договору зводяться також до посилань на порушення Відповідачем-1 норми ст. 92 Земельного кодексу України, адже він як постійний землекористувач, а не власник, не вправі був розпоряджатись землею і передавати її Відповідачеві-2 в користування, відтак, за твердженням прокурора, Відповідач-1 перевищив свої повноваження щодо розпорядження землею державної власності шляхом укладення спірного договору, чим порушуються інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель і внаслідок чого до бюджету не надходять кошти. При цьому, Відповідачев-2 стверджує, що прокурор не обґрунтовує, які саме кошти втрачає держава і в особі кого, оскільки, земельна ділянка не вибувала з володіння і користування Відповідача-1 і внеском останнього, у відповідності до умов спірного договору, було тільки право доступу та обробки земельної ділянки, як нематеріальний актив, що не суперечить видам господарської діяльності, а внеском Відповідача-2 є надання послуг для забезпечення належного утримання засуджених, що є метою діяльності Відповідача-1. Отже, розпорядження шляхом відчуження землі або права на неї не відбулося. Таким чином, внеском Відповідача-1 за спірним договором фактично є не сама земельна ділянка, а право доступу до неї для здійснення обробітку землі із залученням праці засуджених, що не суперечить видам господарської діяльності, визначеної законодавством, чим спростовуються доводи прокурора. Між тим, відповідач-2 зазначає, що Державний акт на право постійного користування землею надає право користування на земельну ділянку площею 5770га Установі по виконанню покарань №111 УМВС України , яка не є стороною у даній справі, тому із наданих прокурором доказів взагалі не вбачається, хто саме є належним користувачем або власником земельної ділянки площею 2100га.

Посилаючись на ч. 2 ст. 29 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» відповідач-2 вважає, що прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб'єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній, при цьому прокурор має обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва. У позові заступник керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Державної пенітенціарної служби України та Головного управління Держгеокадасгру в Одеській області, однак, відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 18.05.2016р. №343 «Про деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» Державну пенітенціарну службу ліквідовано, а завдання і функції з реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації покладено на Міністерство юстиції, тому прокурором подано позов в інтересах держави в особі Державної пенітенціарної служби України, яка на даний час не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, тобто не є органом, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. Прокурором ініційовано спір у сфері земельних відносин, проте ним не зазначено, які функції держави делеговано Державної пенітенціарної служби України, у правовідносинах, пов'язаних з цивільно - правовими відносинами. Прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством. Виключно у звязку з викладеним, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області визначено позивачем. Враховуючи п. 5-1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру прокурор не надає доказів нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави саме Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, а тому прокурором подано позов в інтересах держави в особі Державної пенітенціарної служби України та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області без достатніх правових підстав та за відсутності належного обґрунтування підстав такого представництва, що порушує принцип рівності сторін судового процесу та має наслідком порушення принципів рівності та змагальності сторін судового процесу - однієї із фундаментальних засад права на справедливий суд.

Відповідач - Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області позов прокурора визнає повністю, надав заяву про визнання позову відповідачем від 30.06.2017р. за вх.№14369/17, в обґрунтування якої зазначає, що на виконання Порядку ведення договірної роботи у Державній пенітенціанрній службі України, органах і установах виконання покарань, слідчих ізоляторів, навчальних закладах, підприємствах установ виконання покарань інших підвідомчих підприємствах, установах та організаціях, затвердженого наказом Державної пенітенціарної служби України №271 від 28.07.2011р., договір підряду №Г-10 від 02.03.2015р. був погоджений колишнім начальником Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області ОСОБА_13, однак, вказане погодження ухвалено із зловживанням службового становища та в порушення вимог п.п. 21.4., 2.1., про що можна зробити висновок виходячи зі змісту договору підряду №Г-10 від 02.03.2015р., так як його зміст суперечить вимогам чинного на час ухвалення законодавства. Крім того, на виконання пунктів 4.2., 5.2. договору від 02.03.2015р. ТОВ „Успенівське впродовж дії договору перераховувала ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) грошові кошти за фактичне використання земельної ділянки, даний факт підтверджується матеріалами, доданими до позовної заяви органів прокуратури, а тому на підставі вищевикладеного договір підряду від 02.03.2015р. №Г-10 є договором оренди землі.

Третя особа - Ширяєвський виправний центр управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області(№111) позов прокурора підтримує, надає пояснення №14848/17 від 07.07.2017р., в яких зазначає, що Установа по виконанню покарань №111 УМВС України в Одеській області, розташована в с. Орджонікідзе Ширяївського району на яку оформлено Державний акт та Ширяївський виправний центр (№111), код 08564216 розташований в селі Армашівка Ширяївського району це одна юридична особа, назва якої змінювалася багато разів за часи її існування. А тому ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) не мало права укладати будь-які угоди стосовно земельної ділянки, яка знаходиться в постійному користуванні установи. На підтвердження своєї позиції третьою особою надано до матеріалів справи відповідні докази.

Третя особа - Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції витребувані судом докази не надав, в судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення із відмітками вручене.

Державною пенітенціарною службою України листами від 07.04.2017р. за вх.№8219/17, від 26.05.2017р. за вх.№11705/17, від 06.06.2017р. за вх.№12300/17, від 22.06.2017р. за вх.№13706/17, від 27.06.2017р. за вх.№14090/17, від 18.07.2017р. за вх.№15749/17 повідомлено, що у звязку із припиненням діяльності ДПтС України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016р. №343 „Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції та розпорядження КМУ №697-р від 22.09.2016р. „Питання Міністерства юстиції надіслано за належністю до Міністерства юстиції України копії ухвал про відкладення розгляду справи Господарського суду Одеської області по справі №916/695/17.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

Рішенням 14 сесії ХХІІ скликання Ширяївської районної ОСОБА_10 народних депутатів "Про затвердження матеріалів технічної документації по видачі державного акту установі по виконанню покарань №111 УМВС України в Одеській області" вирішено затвердити матеріали технічної документації та видати державний акт на право постійного користування землею установі по виконанню покарань №111 УМВС України в Одеській області загальною площею 5769,5га. На виконання вказаного рішення Установі по виконанню покарань №111 УМВС України видано Державний акт на право постійного користування землею ІІ-ОД №004743 від 04.03.1998р., який зареєстровано у Книзі записів на право постійного користування землею №28.

23.05.2012р. Наказом Державної пенітенціарної служби України №343 затверджено Статут Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області(№111) (нова редакція) Державне підприємство Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області(№111) засноване на державній власності і належить до сфери управління Державної пенітенціарної служби України. Підприємство підпорядковане ДПтС України, яка здійснює управління ним безпосередньо або через управління ДПтС України в Одеській області. Відповідно до наказу ДПтС України від 18.11.2011р. №540 Про затвердження переліку найменувань підприємств установ виконання покарань, що належить до сфери управління Державної пенітенціарної служби України підприємство є правонаступником усіх прав та обовязків Державного підприємства „Підприємство Ширяївського виправного центру управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області (№111). Організаційно-правова форма підприємства: державне підприємство. Ідентифікаційний код підприємства: 08680612. Підприємство створене з метою залучення засуджених, які відбувають покарання у Ширяєвському виправному центрі (№111) (далі - установа) до суспільно-корисно праці і забезпечення їх професійно-технічного навчання. Управління Підприємством здійснює його керівник (директор), який призначається на посаду та звільняється з посади ДПтС України і є їй підзвітним. Директор підприємства є за посадою заступником начальника установи. Директор Підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що віднесені цим Статутом до компетенції ДПтС України та управління ДПтС України в Одеській області. Правочин, угода (договір, контракт тощо) Підприємства, який підлягає погодженню управлінням ДПтС України в Одеській області та ДПтС України, вважається погодженим, якщо він містить напис „ПОГОДЖЕНО та скріплений печаткою управління ДПтС України в Одеській області та ДПтС України, підписом начальника управління ДПтС України в Одеській області та посадової особи ДПтС України відповідно до розподілу функціональних повноважень.

Відповідно до мети та предмету діяльності Підприємства 02.03.2015р. між Державним підприємством Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) та Товариством з обмеженою відповідальністю Успенівське укладено договір підряду вирощування товарної сільськогосподарської продукції №Г-10, за умовами якого підрядник зобовязується на власний ризик виконати роботи по вирощуванню врожаю товарної сільськогосподарської продукції на земельній ділянці замовника за участі праці засуджених у відповідності до умов даного договору та розподілити його відповідно до умов договору. Предметом підряду (результатом виконаних робіт за даним договором) є вирощений та зібраний урожай товарної сільськогосподарської продукції в заліковій вазі або сплата гарантованого розміру доходу замовнику. Якість предмету підряду повинна відповідати вимогам діючих стандартів (п.п. 1, 3.1., 3.2. договору від 02.03.2015р.).

Відповідно до п. 4.1. договору від 02.03.2015р. підрядник зобовязується: своїми силами, засобами та за свій рахунок своєчасно провести закупівлю високоякісного репродуктивного насіння відповідної сільськогосподарської культури, якісних мінеральних добрив, засобів захисту, провести необхідний комплекс робіт згідно технології її вирощування та інших агротехнічних заходів, збирання врожаю (конкретний обсяг робіт сторони врегульовують відповідними додатковими угодами); для виконання умов договору використовувати власне устаткування, транспортні засоби, паливно-мастильні матеріали тощо; при виконанні умов даного договору додержувати встановлених норм діючого законодавства стосовно охорони навколишнього природного середовища та охорони земель, захисних смуг, санітарних та протипожежних норм та правил, техніки безпеки; у разі необхідності залучення до праці засуджених замовника для виконання робіт за цим договором, підписати додаткову угоду та проводити оплату виконаної роботи згідно підписаних з обох сторін актів виконаних робіт; для ведення обліку і контролю за ходом виконання підрядних робіт забезпечити безперешкодний доступ представників замовника до місця виконання зазначених робіт; на протязі дії даного договору інформувати замовника про перебіг виконання робіт, на його вимогу; своєчасно та у повному обсязі перераховувати замовнику частку доходу, визначену у п.5.2. договору; після закінчення терміну дії даного договору передати замовнику надану земельну ділянку у стані в якому вона була передана в момент укладення договору.

Згідно пунктів 4.2., 4.3., 4.4. договору від 02.03.2015р. замовник зобовязується надати підряднику земельну ділянку площею 2100 (дві тисячі сто) гектарів у стані придатному для виконання умов договору (плану-схеми полів - Додаток 2, та перелік земельних ділянок - Додаток 3). Земельна ділянка замовника знаходиться за адресою: село Орджонікідзе, Ширяївський район, Одеська область та належить йому на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ОД № 004743 від 4 березня 1998 року, із цільовим призначенням сільськогосподарське використання. Середня вартість 1 гектару земель сільськогосподарського призначення Ширяївського району (за межами населених пунктів ) станом на момент укладання договору становить 15930,43 гривень, згідно довідки Головного Управління Держземагенства в Одеській області від 18.08.2014 року №06-32/147, та щорічно змінюється. Під час дії договору правовий статус земельної ділянки залишається не змінним. Ризик випадкового знищення або пошкодження (псування), втрати предмету підряду несе підрядник. ОСОБА_12 у разі необхідності може сприяти підряднику у виконанні умов договору шляхом надання необхідного устаткування, транспортних засобів, тощо, про що укладається відповідна додаткова угода до договору.

За положеннями пунктів 5.1., 5.2., 5.3., 6.1. договору від 02.03.2015р. сторони зазначили, що винагорода підрядника складає 100% вирощеної продукції, в заліковій вазі, тільки після повного виконання зобовязань перед замовником, визначених у п. 5.2. та 6.1. договору. З метою забезпечення майнових інтересів замовника сторони встановлюють щорічний гарантований рівень частки доходу від реалізації даного договору, яку має отримати замовник, що у вартісному вираженні становить 1000,00 (одну тисячу) гривень за 1 гектар (але не менше 6% від середньої вартості 1 га землі, наданої згідно п. 4.2. договору на момент проведення оплати). Зазначена сума переглядається відповідно до чинного законодавства України. Загибель врожаю, низька врожайність не є підставою для зміни або несплати зазначеної у пункті 5.2. грошової суми. Строки та суми виплати фіксованого гарантованого рівня частки доходу від реалізації даного договору замовнику, яка визначена у п. 5.2. договору, здійснюється відповідно до графіку розрахунків (Додаток №1), який є невідємною частиною договору.

Пунктом 8.1. договору від 02.03.2015р. сторони погодили, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його погодження з Державною пенітенціарною службою України, підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 01.11.2019р.

Відповідно пункту 3.5 Статуту Державного підприємстваСільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) вказаний договір погоджено Начальником Управління ДПтСУ в Одеській області Г.В.Георгієнко, про що свідчить напис „Погоджено, підпис та печатка Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області в лівому верхньому куті першої сторінки договору від 02.03.2015р. Між тим, договір підряду №Г-10 погоджено також начальником ШВЦ (№111) ОСОБА_14, про що свідчить підпис на останньому аркуші оспорюваного договору.

Крім того, листом від 02.03.2015р. Державна пенітенціарна служба України інформувала Управління ДПтС України в Одеській області, що відповідно до листа від 02.03.2015р. №14-1358 погодила питання щодо укладення договору підряду між Сільськогосподарським підприємством «Державне підприємство Ширяївського виправного центру Державної пенітенціарної служби України в Одеській області (№111) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Успенівське» за умови дотримання вимог чинного законодавства під час укладення відповідного договору. В свою чергу Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області листом від 06.03.2015р. №6-1511 інформувало Начальника ШВЦ (№111) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_14 та директора підприємства ШВЦ (№111) ОСОБА_15 із відповідним погодженням.

Зважаючи на те, що відповідно до Державного акту ІІ-ОД №004743 від 04.03.1998р. землекористувачу надано у постійне користування 5769,5га землі, а договором сторони передбачили виконання робіт по вирощуванню врожаю товарної сільськогосподарської продукції лише на частині земельної ділянки, сторонами на виконання договору підряду від 02.03.2015р. підписано акт прийому-передачі земельної ділянки площею 2100га та підрядником передано додатки №2, №3 плану-схеми полів, до Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ОД №004743 від 04.03.1998р., яка знаходиться за адресою: село Орджонікідзе, Ширяївський район, Одеська область.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку господарський суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ГПК України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

22.03.2017р. Заступник керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Державної пенітенціарної служби України та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із позовною заявою про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного шляхом підписання сторонами удаваного правочину договору підряду щодо вирощування товарної сільськогосподарської продукції від 02.03.2015р. №Г-10 між ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) та ТОВ Успенівське та про зобовязання ТОВ Успенівське повернути ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) за актом прийому-передачі земельної ділянки площею 2100 га, отриманої на підставі договору підряду щодо вирощування товарної сільськогосподарської продукції від 02.03.2015р. №Г-10 суд, з огляду на ст. 23 Закону України „Про прокуратуру та ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визнав подані заступником керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та ухвалою суду від 24.03.2017р. прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі.

Постановою КМУ від 18.05.2016р. №343 „Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції встановлено, що Міністерство юстиції України є правонаступником Державної пенітенціарної служби України, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері кримінальних покарань та пробації, а також зважаючи на розпорядження КМУ №697-р від 22.09.2016р. „Питання Міністерства юстиції, яким визначено погодитися із пропозицією Міністерства юстиції України щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство Постановою КМУ від 18.05.2016р. №343 „Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції функцій і повноважень Державної пенітенціарної служби. Крім того, Державна пенітенціарна служба України листами повідомляла Господарський суд Одеської області, що у звязку із припиненням діяльності ДПтС України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016р. №343 „Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції та розпорядження КМУ №697-р від 22.09.2016р. „Питання Міністерства юстиції надсилала за належністю до Міністерства юстиції України копії ухвал про відкладення розгляду справи Господарського суду Одеської області по справі №916/695/17. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність здійснення у справі заміни позивача Державної пенітенціарної служби України на його правонаступника Міністерство юстиції України.

Як свідчать подані сторонами докази мало місце укладення між Державним підприємством Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) та Товариством з обмеженою відповідальністю Успенівське договору підряду вирощування товарної сільськогосподарської продукції від 02.03.2015р. №Г-10, яким сторони погодили між собою всі умови, що необхідні для укладання вказаного договору.

Однак, на думку прокурора та позивачів, вказаний договір є удаваним та вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме договору оренди земельної ділянки, зважаючи на що прокурор та позивачі вважають, що договір оренди земельної ділянки, укладений сторонами шляхом підписання удаваного правочину - договору підряду вирощування товарної сільськогосподарської продукції №Г-10, підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст.626, ст. 627, п.1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За положеннями ч.ч.1, 2, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Як вбачається зі спірного договору - його укладено в письмовій формі, підписано повноваженими представниками сторін, скріплено печатками останніх. Судом не приймаються посилання Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області та Ширяївського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області(№111) стосовно відсутності права укладання угоди, оскільки, воно спростовується погодженнями укладення спірного договору відповідно до приписів статуту ДП Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111), а саме Начальником Управління ДПтСУ в Одеській області Г.В.Георгієнко, про що свідчить напис „Погоджено, підпис та печатка Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області в лівому верхньому куті першої сторінки договору від 02.03.2015р., а також погодження Начальником ШВЦ (№111) ОСОБА_14, про що свідчить підпис на останньому аркуші оспорюваного договору. Крім того, листом від 02.03.2015р. Державна пенітенціарна служба України інформувала Управління ДПтС України в Одеській області, що відповідно до листа від 02.03.2015р. №14-1358 погодила питання щодо укладення спірного договору підряду.

Крім того, судом не приймаються посилання Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області та Ширяєвського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області(№111) стосовно того, що погодження договору укладено зі зловживанням службового становища працівниками ДПтС України в Одеській області, ДПтС України, оскільки не підтверджено належними та відповідними доказами.

Що стосується правової природи спірного договору підряду вирощування товарної сільськогосподарської продукції, то з огляду на зміст правовідносин за своєю правовою природою він відповідає зобовязальним правовідносинам, що виникають з договорів підряду.

Стосовно позиції прокурора щодо визнання спірного договору недійсним слід зазначити наступне.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Приписи п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009р. №9 передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (абз. 3 п. 1 роз'яснень Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" №02-5/111 від 12.03.99).

Отже, з наведених норм вбачається, що для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобовязання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір підряду вирощування товарної сільськогосподарської продукції є удаваним правочином, оскільки його умови не відповідають установленим ч. 2 ст. 203 ЦК України. Крім того, прокурор стверджує, що договір містить істотні умови договору оренди, однак Державне підприємство Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) не наділено повноваженнями щодо укладання договорів оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009р. за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний.

Оскільки згідно із частиною першою статті 202, частиною третьою статті 203 ЦК України головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, що суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також зясування питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме.

Відтак, за умовами договору підряду від 02.03.2015р. підрядник зобовязався на власний ризик виконати роботи по вирощуванню врожаю товарної сільськогосподарської продукції на земельній замовника за участі праці засуджених у відповідності до умов даного договору та розподілити його відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ст. 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Договором підряду №Г-10 від 02.03.2015р., а саме п.п. 5.1., 5.2., 5.3. передбачено, що винагорода підрядника складає 100% вирощеної продукції, в заліковій вазі, тільки після повного виконання зобовязань перед замовником, визначених у п. 5.2. та 6.1. договору. З метою забезпечення майнових інтересів замовника сторони встановлюють щорічний гарантований рівень частки доходу від реалізації даного договору, яку має отримати замовник, що у вартісному вираженні становить 1000,00 (одну тисячу) гривень за 1 гектар (але не менше 6% від середньої вартості 1 га землі, наданої згідно п. 4.2. договору на момент проведення оплати). Зазначена сума переглядається відповідно до чинного законодавства України. Загибель врожаю, низька врожайність не є підставою для зміни або несплати зазначеної у пункті 5.2. грошової суми. Строки та суми виплати фіксованого гарантованого рівня частки доходу від реалізації даного договору замовнику, яка визначена у п. 5.2. договору, здійснюється відповідно до графіку розрахунків (Додаток №1), який є невідємною частиною договору.

На виконання вказаних вище умов договору сторонами підписано та скріплено печатками акти-погодження від 31.08.2015р., від 01.09.2015р., від 02.09.2015р., від 04.09.2015р., від 05.09.2015р., від 07.09.2015р.,від 08.09.2015р., від 09.09.2015р., від 10.09.2015р., від 11.09.2015р., від 12.09.2015р., від 15.09.2015р., від 16.09.2015р., від 17.09.2015р., від 19.09.2015р., від 20.09.2015р., від 21.09.2015р., від 22.09.2015р., від 23.09.2015р., від 24.09.2015р., від 02.10.2015р., із яких вбачається, що підрядник (Товариство з обмеженою відповідальністю «Успенівське») виконало зобовязання перед замовником (Державним підприємством Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111)) за умовами договору підряду №Г-10 від 02.03.2015р.

Стосовно твердження прокурора, що спірний договір підряду вирощування товарної сільськогосподарської продукції №Г-10 містить істотні умови договору оренди землі суд зазначає наступне.

Передача в оренду землі, яка є державною власністю, а також набуття права оренди такої земельної ділянки, відносини між орендодавцями та орендарями, порядок укладення відповідного договору та його істотні умови регулюються Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України.

Відповідно із ст. 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Положеннями ч.1 ст.15 Закону України Про оренду землі передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є:

- обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

З огляду на викладене вбачається, що спірний договір не містить всіх істотних умов, передбачених для договору оренди землі, оскільки, особливістю таких відносин є те, що за договором оренди передбачено перехід обєкта оренди на певний строк у користування орендаря, в якого виникає зустрічне зобовязання сплачувати орендну плату за користування землею. Твердження прокурора про те, що вказаний договір містить істотні умови договору оренди, зокрема, обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, спростовується наявними матеріалами справи, а відтак, кадастровий номер земельної ділянки, яка зазначена в договорі, що оскаржується, відсутній, а також не встановлено індексацію винагороди замовника, яку прокурор визначає як орендну плату. Крім того, оспорюваний договір не містить умов щодо передачі відповідачеві ТОВ „Успенівське земельної ділянки за плату, не наділяє його правом користувача та не передбачає обовязків останнього з її використання. Крім того, право власності на земельну ділянку також не передавалося.

Крім того, Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ОД №004743 від 04.03.1998р. землекористувачу надано у постійне користування 5769,5га землі, проте, договором підряду №Г-10 від 02.03.2015р. сторони передбачили виконання робіт по вирощуванню врожаю товарної сільськогосподарської продукції лише на частині земельної ділянки, переданої згідно вказаного вище Державного акту, а саме на 2100га, а відтак для визначення саме на якій площі підрядником будуть виконуватися умови спірного договору підряду №Г-10 від 02.03.2015р. сторонами за актом прийому-передачі були передані плани-схеми полів (додатки №2, №3) для виконання зобов'язань за договором на земельній ділянці саме площею 2100га.

А відтак, за договором підряду №Г-10 від 02.03.2015р. не відбулося права користування земельними ділянками, вони не вибули із володіння землекористувача.

В свою чергу спірний договір підряду №Г-10 від 02.03.2015р. містить всі істотні обовязкові умови договору підряду, ним передбачено розмір винагороди, оплати, додатком №1 сторони передбачили графік проведення платежів, додатком №3 земельні ділянки, на яких виконуються роботи за вказаним договором, а тому цей договір виконувався сторонами саме як договір підряду, що підтверджується відповідними актами-погодженнями.

Стосовно твердження заступника керівника прокуратури про те що зміст угоди, яка оскаржувалася у справі №923/168/16 відрізняється від угоди, що є предметом оскарження по справі №916/695/17 суд зазначає наступне.

Як вбачається із Постанови Верховного суду України від 14.06.2017р. по справі №923/168/16 між сторонами укладено договір підряду на вирощування сільськогосподарської продукції із матеріалів замовника №42/11/12 від 29.11.2012р., згідно п. 2.1. якого підрядник зобов'язується на власний ризик виконати роботи по вирощуванню сільськогосподарської продукції задля отримання врожаю, обумовлені пунктом 3.1 цього договору на виробничих площах, визначених сторонами у пункті 3.2 договору, за завданням замовника засобами підрядника з використанням матеріалів замовника, а замовник зобов'язується прийняти дані роботи та оплатити відповідно до умов договору. Роботи за договором вважаються виконаними, а продукція - переданою підрядником і прийнятою замовником після її передачі у незібраному виді, готовою до збору, та підписання акта передачі-приймання виконаних робіт і продукції, що підтверджує виконання робіт і свідчить про відсутність претензій з боку замовника щодо якості та кількості прийнятої продукції і виконаних робіт (пункти 6.12, 7.1, 7.2 договору підряду). Розмір винагороди підрядника за цим договором в редакції Додаткової угоди від 08 квітня 2013 року №3/04/13 становить 108 960,00 грн на рік. За домовленістю сторін форма та порядок розрахунків можуть бути змінені шляхом підписання додаткових угод до даного договору (пункт 8.1 договору). За змістом пункту 8.4 договору окрім винагороди замовник зобов'язаний відшкодувати підряднику витрати по водопостачанню та електропостачанню, які понесені останнім у зв'язку із здійсненням підрядником робіт (полив земельних ділянок сільськогосподарського призначення). Відшкодування зазначених витрат підрядника здійснюється після підписання відповідних актів приймання-передачі згідно тарифів, діючих на момент виконання робіт.

Договором №Г-10 від 02.03.2015р., а саме п.1 сторони передбачили, що підрядник зобовязується на власний ризик виконати роботи по вирощуванню врожаю товарної сільськогосподарської продукції на земельній ділянці замовника за участі праці засуджених у відповідності до умов даного договору та розподілити його відповідно до умов договору. Згідно пунктів 4.2., 4.3., 4.4. договору від 02.03.2015р. замовник зобовязується надати підряднику земельну ділянку площею 2100 (дві тисячі сто) гектарів у стані придатному для виконання умов договору (плану-схеми полів - Додаток 2, та перелік земельних ділянок - Додаток 3). Земельна ділянка замовника знаходиться за адресою: село Орджонікідзе, Ширяївський район, Одеська область та належить йому на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ОД № 004743 від 4 березня 1998 року, із цільовим призначенням сільськогосподарське використання. Під час дії договору правовий статус земельної ділянки залишається не змінним. Ризик випадкового знищення або пошкодження (псування), втрати предмету підряду несе підрядник. ОСОБА_12 у разі необхідності може сприяти підряднику у виконанні умов договору шляхом надання необхідного устаткування, транспортних засобів, тощо, про що укладається відповідна додаткова угода до договору. За положеннями пунктів 5.1., 5.2., 5.3., 6.1. договору від 02.03.2015р. сторони зазначили, що винагорода підрядника складає 100% вирощеної продукції, в заліковій вазі, тільки після повного виконання зобовязань перед замовником, визначених у п. 5.2. та 6.1. договору. З метою забезпечення майнових інтересів замовника сторони встановлюють щорічний гарантований рівень частки доходу від реалізації даного договору, яку має отримати замовник, що у вартісному вираженні становить 1000,00 (одну тисячу) гривень за 1 гектар (але не менше 6% від середньої вартості 1 га землі, наданої згідно п. 4.2. договору на момент проведення оплати). Зазначена сума переглядається відповідно до чинного законодавства України. Загибель врожаю, низька врожайність не є підставою для зміни або несплати зазначеної у пункті 5.2. грошової суми. Строки та суми виплати фіксованого гарантованого рівня частки доходу від реалізації даного договору замовнику, яка визначена у п. 5.2. договору, здійснюється відповідно до графіку розрахунків (Додаток №1), який є невідємною частиною договору.

Із вказаних договорів вбачається, що підрядники зобов'язалися на власний ризик виконати роботи по вирощуванню сільськогосподарської продукції задля отримання врожаю на земельних ділянках замовника, а також визначили розмір винагороди підрядника, строки, форми та порядок розрахунків, а відтак висновки, викладені в Постанові Верховного Суду України по справі №923/168/16 від 14.06.2017р., в силу положень ст.11128 ГПК України, мають враховуватися судом при розгляді даної справи.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Твердження прокурора та позивачів про те, що Державне підприємство Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) та Товариство з обмеженою відповідальністю Успенівське, уклавши договір підряду вирощування товарної сільськогосподарської продукції №Г-10 від 02.03.2015р., мали на меті приховати договір оренди землі, судом до уваги не приймаються з огляду на те, що проаналізувавши спірний договір судом встановлено, що сторонами укладено саме договір підряду, при його укладенні сторони володіли необхідною цивільною дієздатністю, діяли за вільним волевиявленням, яке відповідало їх внутрішній волі, мали на меті настання реальних правових наслідків та виключно тих прав та обовязків, які передбачені договором. Також, судом встановлено, що у договорі підряду №Г-10 відсутні умови, притаманні договору оренди землі, а тому спірний договір відповідає положенням статей 837, 843 ЦК України, а також загальним засадам цивільного законодавства. Крім того, під час розгляду справи не знайшли підтвердження заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області стосовно порушення Державним підприємством Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) положень чинного законодавства та положень Статуту останнього щодо укладення договорів підряду з перевищенням повноважень, визначених законодавством та статутом, оскільки умови договору не суперечать законодавству, які регулює ці правовідносини.

Таким чином, судом встановлено недоведеність удаваного характеру договору підряду №Г-10 від 02.03.2015р. вирощування товарної сільськогосподарської продукції, а тому і відсутність підстав для визнання його недійсним як такого, що вчинений з порушенням закону, що є підставою для відмови заступнику керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області у задоволенні заявленої позовної вимоги у повному обсязі.

З огляду на те, що суд відмовляє заступнику керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області у задоволенні вимоги про визнання недійсним спірного договору від 02.03.2015р., підлягає відмові позовна вимога про зобовязання ТОВ «Успенівське» повернути Державному підприємству Сільськогосподарське підприємство Ширяївського виправного центру УДПтСУ в Одеській області(№111) за актом прийому-передачі земельну ділянку площею 2100га, отриману на підставі договору підряду щодо вирощування товарної сільськогосподарської продукції від 02.03.2015р.

З огляду на вищевикладені обставини справи, з урахуванням положень чинного законодавства, суд, відмовляє у задоволенні заявлених заступником керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області позовних вимог повністю.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної пенітенціарної служби України та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 23 серпня 2017 р.

Суддя С.Г. Власова