ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 серпня 2017 року Справа № 915/533/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, пров. Костенка,16) в інтересах держави

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-2005 (56552, Миколаївська область, Вознесенський район, с. Щербанівське; ідентифікаційний код 32927344),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Миколаївській області (54034, м.Миколаїв, пр. Миру, 34)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Вознесенська районна державна адміністрація Миколаївської області (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, площа Центральна,1; ідентифікаційний код 04056641),

2) Мічурінська сільська рада (56552, Миколаївська область, Вознесенський район, с. Щербанівське, вул. Центральна,1),

про: зобовязання повернути земельну ділянку,

за участю представників сторін:

від позивача: прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2, посвідчення № 035059, видане 13.08.2015 дійсне до 13.08.2020;

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність від 22.06.2017,

від третіх осіб: не зявилися.

Суть спору:

Керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області 06 червня 2017 року звернувся до Господарського суду Миколаївської області в інтересах держави з позовною заявою № (15-33)3978вих-17 від 29.05.2017, в якій просить суд зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-2005» повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 39,4355 га вартістю 1102932,62 грн., що розташована за межами населеного пункту в межах Мічурінської сільської ради Вознесенського району.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі матеріалів кримінального провадження; договору оренди землі № 550к від 28.12.2016; інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 10-14-0.22-2902/2-17 від 21.04.2017; листа Очаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області № 223/10/14-06-12-01-13 від 27.04.2017, довідки Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області за вих. № 75-04/09 від 20.04.2017; протоколу огляду місця події від 18.11.2016, протоколу допиту свідка від 01.12.2016; інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 161/110-17 від 11.05.2017; норм статей 13, 14, 131-1 Конституції України, статей 15-1, 79-1, 116, 122-126, 134 Земельного кодексу України, статті 6 Закону України «Про оренду землі», статті 2 Закону України «Про охорону земель», статей 15, 387, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Положення про ОСОБА_1 управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29.09.2016, та мотивовані тим що, по-перше, Вознесенська райдержадміністрація поза межами своїх повноважень фактично розпорядилась землями державної власності при укладанні договору оренди землі № 550к від 28.12.2016, по-друге, всупереч вимогам законодавства проект землеустрою щодо відведення ТОВ «Авангард-2005» переданої в оренду земельної ділянки не розроблявся, рішення про надання вказаної земельної ділянки в оренду на підставі виготовленої документації не приймалися, технічна документація із нормативної грошової оцінки земель не виготовлялася та не затверджувалася, земельні торги щодо продажу права оренди спірної земельної ділянки не проводились, по-третє, земельна ділянка площею 39 га не сформована, у Державному земельному кадастрі не зареєстрована, тому взагалі не могла бути предметом договору оренди землі № 550к від 28.12.2016. Прокурор вважає зазначений договір оренди землі № 550к від 28.12.2016 неукладеним, у звязку з чим земельна ділянка загальною площею 39,4355 га підлягає поверненню Головному управлінню Держгеокадастру в Миколаївській області як її належному власнику.

Ухвалою суду від 09.06.2017 було порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд на 27 червня 2017 року.

Ухвалою суду від 27.06.2017 розгляд справи було відкладено на 06 липня 2017 року.

Ухвалою суду від 06.07.2017 було продовжено строк розгляду справи на 15 днів (до 21 серпня 2017 року включно), відкладено розгляд справи на 21 серпня 2017 року, залучено до участі у справі № 915/533/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Миколаївській області та викладено вимоги до учасників процесу.

Вознесенська районна державна адміністрація Миколаївської області у запереченні № 1403/02-05 від 05.07.2017 просить суд відмовити позивачу в задоволенні його вимог щодо зобовязання ТОВ «АВАНГАРД-2005» повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 39,4355 га, а також просить суд провести розгляд справи без участі представника Вознесенської районної державної адміністрації.

ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Миколаївській області в письмових поясненнях № 9-14-0.6-6191/2-17 від 15.08.2017 підтримує позовні вимоги Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області 06 червня 2017 року звернувся до Господарського суду Миколаївської області в інтересах держави до відповідача ТОВ «АВАНГАРД-2005» про зобовязання повернути земельну ділянку та просить суд розглянути справу без участі представника Головного управління.

21.08.2017 до суду від ТОВ «АВАНГАРД-2005» надійшло клопотання б/н від 21.08.2017 про припинення провадження по справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У судовому засіданні 21.08.2017 представник відповідача підтримав заявлене клопотання з викладених у ньому підстав, а прокурор проти його задоволення заперечував, вважаючи, по-перше, що предмет спору все ж таки наявний, по-друге, що основний договір оренди землі № 550к від 28.12.2016 є неукладеним, а тому подані відповідачем докази (додатковий договір до основного договору від 10.08.2017 та акт приймання-передачі від 10.08.2017) є нікчемними.

Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, про причини незявлення суд не повідомили.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2016 року між Вознесенською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-2005», як орендарем, укладено договір оренди землі № 550к, згідно з предметом якого орендодавець передає, а орендар приймає в платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільського господарського виробництва із земель в межах території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (п. 1); в оренду передається земельна ділянка загальною площею 39 га, із них: 39 ріллі (п. 2).

Строк дії договору сторонами визначено з 01.11.2016 до 31.12.2017 (п. 8).

Пунктами 9-14 договору обумовлено розмір орендної плати, строки і порядок її внесення, визначена відповідальність у разі прострочення внесення відповідних платежів.

Передача змеленої ділянки орендарю здійснюється у 7-денний строк після підписання договору сторонами (п. 18).

Згідно з п. 38 дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання, а також з інших підстав, визначених законом.

Цей договір набирає чинності після підписання його сторонами та реєстрації у Вознесенській райдержадміністрації (п. 43).

Договір підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 10-14-0.22-2902/2-17 від 21.04.2017, інформація стосовно розроблення проекту землеустрою щодо ТОВ «Авангард-2005» в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 39,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, у відділі відсутня. Інформація стосовно прийняття рішення про надання вищезазначеної земельної ділянки в оренду на підставі виготовленої документації у відділі відсутня. Інформація стосовно виготовлення та затвердження технічної документації із нормативно-грошової оцінки земель переданих підприємству у відділі відсутня. Земельні торги щодо продажу права оренди спірної земельної ділянки не проводилися. Земельна ділянка в національній кадастровій системі не зареєстрована.

Очаківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області листом № 223/10/14-06-12-01-13 від 27.04.2017 повідомила керівника Вознесенської місцевої прокуратури про те, що відповідно до поданих декларацій з оренди землі за 2016-2017 роки, ТОВ «Авангард-2005» задекларовано до сплати в бюджет орендну плату за земельну ділянку площею 39 га в межах Мічурінської сільської ради: 2016 рік 11029,35 грн. (в т.ч. за 11.2016 5514,67 грн., за 12.2016 5514,68 грн.), 2017 рік 66176,00 грн. (в т.ч. за 01.2017 5514,67 грн., за 02.2017 5514,67 грн., за 03.2017 5514,67 грн.). Станом на 27.04.2017 заборгованості перед бюджетом по сплаті земельного податку (оренди) ТОВ «Авангард-2005» не має.

Відповідні податкові декларації наявні в матеріалах справи.

Згідно довідки Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області за вих. № 75-04/09 від 20.04.2017 ТОВ «Авангард-2005» сплатило в 2016 році орендну плату за земельну ділянку площею 39 га за листопад-грудень в сумі 11029,66 грн. В 2017 році кожен місяць сплачує 5514,66 грн.

Факт використання ТОВ «Авангард-2005» спірної земельної ділянки також підтверджується протоколом від 01.12.2016 допиту свідка ОСОБА_4, директора ТОВ «Авангард-2005».

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (лист № 161/110-17 від 11.05.2017) земельна ділянка площею 39,00 га ріллі в межах території Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області належить до державної форми власності; за цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства; взята на державний статистичний облік в 2000 році згідно рішення 20 сесії 23 скликання № 4 Вознесенської районної ради Миколаївської області «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства» ОСОБА_5. Інформацією про реєстрацію користувача земельної ділянки юридичної особи відділ не володіє. Інформація про надання вказаної земельної ділянки у власність або користування фізичних осіб чи юридичних осіб та з якого часу у відділі відсутня.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.11.2016, оглядом встановлено, що земельна ділянка, що перебуває у користуванні ОСОБА_5 площею 39 га для ведення селянського (фермерського) господарства (сільськогосподарського призначення), засіяна озимою пшеницею.

Відповідно до плану горизонтальної зйомки, площа спірної земельної ділянки становить 39,4355 га.

Предметом даного позову виступає майнова вимога прокурора щодо повернення відповідачем спірної земельної ділянки її належному власнику.

В якості підстав заявленої позовної вимоги прокурором висунуто норми статей 15-1, 124, 134 Земельного кодексу України, статей 387, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, тобто безпідставність передачі відповідачу спірної земельної ділянки.

Подана прокурором позовна заява була прийнята судом до розгляду, у звязку з чим порушено провадження у справі № 915/533/17 ухвалою від 09.06.2017.

В судовому засіданні 06.07.2017, враховуючи відсутність обмежень для початку розгляду справи по суті (зміна предмету або підстави позову, подання зустрічного позову), розгляд справи судом було розпочато по суті.

10 серпня 2017 року Вознесенська районна державна адміністрація, як орендодавець, та Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-2005», як орендар, уклали додатковий договір до договору оренди землі № 550к від 28.12.2016, відповідно до якого сторони дійшли до взаємної згоди про розірвання за взаємною згодою сторін договору оренди землі № 550к від 28 грудня 2016 року, відповідно до якого орендодавцем було передано орендарю у користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (п. 1).

У зв'язку із розірванням (припиненням) договору, орендар зобов'язаний повернути орендодавцю земельну ділянку, зазначену у п. 1 цього додаткового договору, за актом приймання-передачі (повернення) земельної ділянки (п. 2).

Договір вважається розірваним (припиненим) з моменту підписання сторонами цього додаткового договору та акту приймання-передачі (повернення) земельної ділянки (п. 3).

Договір підписаний та скріплений печатками обох сторін.

10 серпня 2017 року сторонами складено, підписано та скріплено печатками відповідний акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» основним завданням державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Статтями 116, 123 Земельного кодексу України передбачено, що юридичні особи набувають права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, які приймаються на підставі відповідних проектів землеустрою щодо їх відведення. Набуття права на землю юридичними особами здійснюється шляхом надання їх у користування.

Згідно зі ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

За змістом статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону. У разі дострокового припинення договору оренди землі за ініціативою орендодавця земельної ділянки (крім дострокового припинення договору оренди у звязку з невиконанням орендарем своїх обовязків), право оренди якої набуто за результатами аукціону, орендодавець відшкодовує орендарю витрати на його набуття у строки, визначені умовами договору та законом, і збитки, які понесе орендар внаслідок дострокового припинення договору оренди, якщо інше не передбачено договором оренди. Земельна ділянка, обтяжена заставою, може бути передана в оренду в разі згоди заставодержателя. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з п. 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено). Зокрема, в будь-якому разі не вважається вчиненим правочин (укладеним господарський договір), який не зареєстрований у встановленому законом порядку, якщо така реєстрація є обовязковою.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені гл. 83 книги 5 ЦК України.

Так, прокурор вважає договір оренди землі № 550к від 28.12.2016 неукладеним і заявляє цю обставину в якості підстави позову.

Згідно зі статтями 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом перевірені як обставини, викладені у позові, так і обставини, викладені у клопотанні відповідача, та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд встановив, що 10 серпня 2017 року припинилося фактичне користування відповідачем спірною земельною ділянкою, а отже заявлений прокурором предмет даного позову станом на момент проведення судового засідання припинив своє існування, тобто відсутній.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі у разі відсутності предмету спору.

Згідно з п. 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» припинення провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 4.4 вищевказаної постанови Пленуму також встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Приймаючи до уваги вищенаведені норми та обставини, у звязку з тим, що між сторонами в даній справі позивачем та відповідачем не залишилось спірних питань по суті спору, оскільки фактичне користування відповідачем спірною земельною ділянкою припинено 10.08.2017, провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмета спору.

У той же час, суд вважає за необхідне звернути увагу прокурора на наступні обставини.

Відповідно до ст. 15-1 Земельного кодексу України розпоряджатися землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, уповноважений центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 4 статті 122 вказаного Кодексу передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з підпунктом 13 пункту 4 Положення про ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Миколаївській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 17.11.2016 № 308, що кореспондуються з підпунктом 13 пункту 4 Положення про ОСОБА_1 управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29.09.2016, ОСОБА_1 управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Миколаївської області.

Таким чином, ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Миколаївській області являється розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення, тобто спірною земельною ділянкою.

Згідно з підпунктами 24, 30 пункту 4 вищевказаного Положення про ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_1 управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд у сфері землеустрою; здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі: у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов'язаних із порушенням ґрунтового покриву, своєчасним проведенням рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених відповідним робочим проектом землеустрою; дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереженням захисних насаджень і межових знаків; проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; розміщенням, проектуванням, будівництвом та введенням в експлуатацію об'єктів, які негативно впливають або можуть вплинути на стан земель; здійсненням заходів, передбачених відповідними робочими проектами землеустрою щодо захисту земель від водної і вітрової ерозії, селів, підтоплення, заболочення, засолення, солонцювання, висушування, ущільнення та інших процесів, що призводять до погіршення стану земель, а також щодо недопущення власниками та користувачами земельних ділянок псування земель шляхом їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, заростання чагарниками, дрібноліссям та бур'янами; дотриманням строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов'язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах; у частині родючості ґрунтів за: зміною показників якісного стану ґрунтів у результаті проведення господарської діяльності на землях сільськогосподарського призначення; своєчасним проведенням підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності заходів щодо збереження, відтворення та підвищення родючості ґрунтів.

У своїх письмових поясненнях № 9-14-0.6-6191/2-17 від 15.08.2017 підтримує ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Миколаївській області зазначає, що підстави та обґрунтування з посиланням на норми чинного законодавства повернення ТОВ «Авангард-2005» земельної ділянки зазначені в позовній заяві Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області від 29.05.2017 № (15-33)3978вих-17.

Як вбачається із тексту самої позовної заяви, прокурором зазначено про те, що чинним законодавством визначено орган, який уповноважений державою розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до господарського суду, прокурор пред'являє цей позов у інтересах держави як позивач.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру».

У відповідності до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частина 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Статтею 29 ГПК України унормовано, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

При предявленні даного позову прокурором зазначено про відсутність у Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, як органу, уповноваженого державою розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення, повноважень щодо звернення до господарського суду.

Однак, у позовній заяві не вказано та не підтверджено жодними доказами, чи виконало ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Миколаївській області свої повноваження щодо державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, тобто прокурором, всупереч ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», не доведено, що орган державної влади в межах своєї компетенції не здійснює або неналежним чином здійснює захист інтересів держави.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 915/533/17 за позовом Керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-2005; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Миколаївській області; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Вознесенська районна державна адміністрація Миколаївської області, 2) Мічурінська сільська рада, про зобовязання повернути земельну ділянку припинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржену у встановленому законом порядку.

Суддя О.Г. Смородінова