ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.08.2017 Справа № 920/614/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Центр харчових технологій, м. Харків,

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Гранд ТСМ, м. Суми,

про стягнення 138 440 грн. 88 коп.,

СУДДЯ Резніченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача в режимі відеоконференції ОСОБА_2 (довіреність від 16.08.2017);

Від відповідача не зявився;

У засіданні брав участь секретар судового засідання Вдовенко Д.В.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 138 440 грн. 88 коп., в тому числі: 127 370 грн. 78 коп. заборгованості за поставлений товар відповідно до укладеного між сторонами договору на поставку товару № 22/08 від 22.08.2016, 1099 грн. 23 коп. 3% річних, 4810 грн. 43 коп. пені, 5160 грн. 44 коп. інфляційних збитків, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач подав заяву (вх. № 6362 від 19.07.2017) про долучення до матеріалів справи копій видаткових накладних, згідно з якими відповідачем був отриманий товар. У судовому засіданні 19.07.2017 судом оглянуто оригінали долучених до справи копій видаткових накладних; залучені до справи копії є тотожними оглянутим оригіналам.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача: вул. Привокзальна, буд. 25, м. Суми, 40022.

Ухвала господарського суду Сумської області від 04.07.2017 про порушення провадження у справі № 920/614/17, ухвала господарського суду Сумської області від 19.07.2017 про відкладення розгляду справи, які були надіслані за місцезнаходженням відповідача повернуті до суду з відмітками пошти «за закінченням строку зберігання», «за зазначеною адресою не значиться».

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом зазначеної статті, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.2016 між сторонами укладено договір на поставку товару № 22/08, відповідно до умов якого позивач зобовязався поставити, а відповідач прийняти товар та оплатити його вартість на умовах договору.

Умови та порядок поставки товару визначені сторонами у розділі 2 договору.

Згідно з п. 3.1. договору, передача (здача-приймання) товару здійснюється згідно з видатковою накладною постачальника, оформленою на підставі даних замовлення-заявки. Перехід права власності та ризиків на товар переходить в момент отримання покупцем товару та підписання товарних накладних.

Відповідно до п. 4.1. договору, загальна вартість договору складається з загальної вартості товару, що вказана у накладних.

За умовами п. 4.3. договору (у реакції протоколу розбіжностей до договору), покупець здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на розрахунковий рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з моменту поставки товару.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобовязань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 127 370 грн. 78 коп.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що факт поставки позивачем та отримання відповідачем за договором товару на суму 127 370 грн. 78 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме видатковими накладними (а.с. 33-79), актом звірки взаємних розрахунків (а.с. 10). Разом з цим, доказів оплати отриманого товару у повному обсязі чи обґрунтованих заперечень проти позовних вимог відповідачем не подано. Згідно з актом звірки взаємних розрахунків, що підписаний сторонами та скріплений печатками, заборгованість відповідача складає 127 370 грн. 78 коп.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо своєчасної та повної оплати товару, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 127 370 грн. 78 коп. заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.7. договору, в разі несвоєчасного або неповного перерахування грошових коштів у відповідності до п. 4.3. договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені від простроченої суми за кожний день прострочення.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну оплату отриманого товару відповідачу нараховано пеню в загальній сумі 4810 грн. 43 коп., виходячи з суми заборгованості в розмірі 127 370 грн. 78 коп. за період з 15.03.2017 по 27.06.2017.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачеві нараховано 3% річних в загальній сумі 1099 грн. 23 коп. та інфляційні збитки в загальній сумі 5160 грн. 44 коп., виходячи з суми заборгованості в розмірі 127370 грн. 78 коп. за період з 15.03.2016 по 27.06.2017.

Передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді сплати річних, від простроченої суми не є неустойкою (пенею), зазначені % є не мірою відповідальності, а платою за безпідставний, не погоджений сторонами строк користування чужими грошовими коштами, а тому ці кошти стягуються незалежно від вини боржника та не залежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Не є неустойкою (штрафом, пенею) й застосуванням до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, стягувані у зв'язку з таким застосуванням суми, оскільки вони є відшкодуванням збитків, завданих кредитору, внаслідок зменшення його грошових коштів, через зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору, перевіривши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1099 грн. 23 коп. 3% річних, 4810 грн. 43 коп. пені, 5160 грн. 44 коп. інфляційних збитків.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2076 грн. 61 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Гранд ТСМ (вул. Привокзальна, буд. 25, м. Суми, 40022, код 39487070) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Центр харчових технологій (вул. Северина Потоцького, буд. 38А, м. Харків, 61075, ) 127 370 грн. 78 коп. заборгованості за товар, 1099 грн. 23 коп. 3% річних, 4810 грн. 43 коп. пені, 5160 грн. 44 коп. інфляційних збитків, 2076 грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.08.2017.

Суддя О.Ю. РЕЗНІЧЕНКО