ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.09.2017 р. Справа № 914/1792/17

За заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями «Еконія», Черкаська обл., м. Золотоноша
про:вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на майно
до особи щодо якої просять вжити запобіжні заходи: Приватного підприємства «Зорепад-Люкс», м. Львів
Суддя Крупник Р.В. Секретар Гелеш Г.М.
Представники сторін:
від заявника:не зявився
від особи щодо якої просять вжити запобіжні заходи: ОСОБА_1 директор ПП «Зорепад-Люкс»

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області від ТОВ підприємства з іноземними інвестиціями «Еконія» надійшла заява про вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на майно, що належить ПП «Зорепад-Люкс» та заборони відчуження майна будь яким способом та вчинення будь яких юридичних дій щодо такого майна.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.08.2017р. заяву прийнято до розгляду, який призначено на 01.09.2017р. на 10 год. 00 хв.

Представник заявника в судове засідання не зявився, на електронну адресу суду 31.08.2017р. направив заяву про розгляд заяви без його участі та письмові пояснення з додатками. Як вбачається з поданої заяви та письмових пояснень до неї, необхідність вжиття запобіжних заходів обґрунтована тим, що 30.03.2012р. між ТОВ підприємством з іноземними інвестиціями «Еконія» та ПП «Зорепад-Люкс» укладено договір постачання товарів №04/12-Д, на виконання якого ТОВ ПІІ «Еконія» як постачальником було поставлено ПП «Зорепад-Люкс» у 2017р. товару на суму 117009,00 грн., з яких покупець оплатив лише 364,58 грн. Оскільки всупереч умовам договору товар оплачений покупцем не був та останнім проігноровано вимоги надісланої претензії від 10.08.2017р. №323 щодо оплати боргу, згідно рішень господарського суду Львівської області у справі №914/657/17, 914/854/17 ПП «Зорепад-Люкс» зобовязане сплатити понад 400000,00 грн., а також в телефонному режимі з директором ПП «Зорепад-Люкс» заявник дізнався про намір боржника реалізувати належне нерухоме майно, заявник вважає, що існують достатні підстави вважати, що з метою погашення заборгованості перед іншими контрагентами ПП «Зорепад-Люкс» може розпочати реалізацію належного йому майна, а відтак є підстави для вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на майно ПП «Зорепад-Люкс» та заборони відчуження майна будь яким способом та вчинення будь яких юридичних дій щодо такого майна.

Представник ПП «Зорепад-Люкс» в судове засідання зявився, через канцелярію суду подав заперечення на заяву про вжиття запобіжних заходів відповідно до якої просить суд у задоволенні заяви відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника ПП «Зорепад-Люкс», розглянувши заяву про вжиття запобіжних заходів, суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 43-1 ГПК України, особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43-2 ГПК України, запобіжні заходи включають, зокрема, накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Як зазначив ВГС України в п. 9 Інформаційного листа від 20.04.2007р. №01-8/251, у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд зазначає, що умовою застосування обраного заявником запобіжного заходу є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Про обґрунтованість вжиття обраного запобіжного заходу свідчить, зокрема, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім цього, адекватність запобіжного заходу, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За результатами правового аналізу поданої заяви, письмових пояснень та долучених документів судом виявлено, що заявником не було долучено доказів, які б свідчили про вчинення ПП «Зорепад-Люкс» дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги, зокрема, вчинення підготовчих дій до реалізації належного йому нерухомого майна і т.п., а також не доведено, що обраний запобіжний захід є адекватним (співмірним) до заявлених в подальшому позовних вимог про стягнення 116644,42 грн., оскільки предметом позову являється вимога про стягнення грошових коштів, натомість заявником обрано запобіжний захід у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, що на думку суду не стосується предмету спору, а тому суд відмовляє у задовленні заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 43-4 ГПК України, у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись, ст.ст. 43-1, 43-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ТОВ підприємству з іноземними інвестиціями «Еконія» у задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на майно та заборони відчуження майна будь яким способом та вчинення будь яких юридичних дій щодо такого майна.

Суддя Крупник Р.В.