ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 р. Справа № 909/550/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М., секретар судового засідання Вакалюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Лінде Газ Україна"

вул. Киснева, 1, м. Дніпро, 49074

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

АДРЕСА_1, 77300

про зобов'язання повернути майно

за участю:

від позивача: Вірста Р.Я. - представник, (довіреність №05-05/17 від 05.05.2017 р.);

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Лінде Газ Україна" подало позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання повернути майно.

Ухвалою суду від 13.06.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 29.06.2017 року. Ухвалою суду від 29.06.2017 року відкладено розгляд справи на 13.07.2017 року. В судовому засіданні 13.07.2017 року судом оголошено перерву у розгляді справи до 25.07.2017 року, про що представники сторін були повідомлені. В судовому засіданні 25.07.2017 року судом оголошено перерву у розгляді справи до 28.08.2017 року, про що представники сторін були повідомлені. Ухвалою суду від 25.07.2017 року продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до підпункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив таке.

Між Публічним акціонерним товариством "Лінде Газ Україна" (далі - замовник) та ФОП ОСОБА_2 (далі - виконавець) було укладено договір про надання послуг складської логістики №48 від 01.08.2015 року.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору виконавець прийняв на себе зобов'язання організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з обробкою, отриманням і зберіганням товарів, наданих замовником, а також передачу товарів замовника його клієнтам.

Відповідно до п. п. 2.1.1. виконавець зобов'язувався організувати за свій рахунок склад для зберігання товару у відповідності до діючих нормативно-правових актів України, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п.1.7. під товаром розуміються гази в балонах і бандах, газозварювальне обладнання та розхідні матеріали, порожні балони, банди і контейнери, які на праві власності належать замовнику, при цьому даний перелік не є вичерпним.

Відповідно до п.1.4. договору товар передається виконавцю шляхом підписання акту приймання-передачі або розхідної накладної на товар.

За словами позивача, на виконання договору замовником було передано виконавцю товар (гази промислові, балонна тара, газове обладнання), що підтверджується інвентаризаційною відомістю від 17.08.2015 року.

Позивач вказав, що 10.02.2016 року направив виконавцю лист №104 від 09.02.2016 року про розірвання договору складської логістики №48 від 01.08.2015 року, а також про повернення товару залишок якого рахувався за виконавцем.

За словами позивача, з урахуванням п. п. 9.2. та 2.10. договір є розірваним з 25.03.2016 року, а товари повинні були бути повернуті виконавцем в строк до 04.04.2016 року.

Позивач стверджує, що виконавець в порушення взятих на себе зобов'язань не повернув замовнику вказані товари.

Таким чином позивач просить суд зобов'язати відповідача повернути за актом приймання-передачі /або розхідною накладною/ майно отримане згідно договору про надання послуг складської логістики №48 від 01.08.2015 року, а саме: аргон газоподібний ГОСТ 10157-79 бал. 40 л/6,4 м3 (газ), вартістю 187, 00 грн. за один балон, в кількості 14 балонів, на загальну суму 2 618 грн. без ПДВ, діоксид вуглецю газ ДСТУ 4817:2007 бал.20 кг (газ), вартістю 210 грн. за один балон, в кількості 101 балон, на загальну суму 21 210 грн. без ПДВ, балон кисневий 40 л (тара), вартістю 840 грн. за одну штуку, в кількості 42 балони, на загальну суму 35 280 грн. без ПДВ, балон аргоновий 40 л (тара), вартістю 840 грн. за одну штуку, в кількості 12 балонів, на загальну суму 10 080 грн. без ПДВ, балон зварювальної суміші 40 л (тара), вартістю 840 грн. за одну штуку, в кількості 12 балонів, на загальну суму 10 080 грн. без ПДВ, балон діоксид вуглецю 40 л/20 кг (тара), вартістю 840 грн. за одну штуку, в кількості 28 балонів, на загальну суму 23 520 грн. без ПДВ, контейнер на 12 балонів (тара), вартістю 1100 грн. за одну штуку, в кількості 4 контейнери, на загальну суму 4 400 грн. без ПДВ.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву суду не подав.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами було укладено договір про надання послуг складської логістики №48 від 01.08.2015 року.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1.1. вказаного договору виконавець зобов'язаний організувати виконання визначених даним договором послуг, пов'язаних з обробкою, отриманням та зберіганням товарів, наданих замовником, а також передачу товарів замовника його клієнтам.

Відповідно до п.1.2. договору послуги, обумовлені в п.1.1. договору включають: перевірку кількості товару, переданого замовником, відповідальне зберігання товару на своєму складі до моменту його передачі клієнту замовника або повернення товару замовнику, передачу товару клієнтам замовника, навантажувально-розвантажувальні роботи під час приймання і видачі товару, виписку приймально-відвантажувальних складських документів.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що виконавець зобов'язаний надавати послуги у відповідності до умов договору.

Відповідно до п. п. 2.1.1. виконавець зобов'язувався організувати за свій рахунок склад для зберігання товару у відповідності до діючих нормативно-правових актів України, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п.1.7. під товаром розуміються гази в балонах і бандах, газозварювальне обладнання та розхідні матеріали, порожні балони, банди і контейнери, які на праві власності належать замовнику, при цьому даний перелік не є вичерпним.

Відповідно до п.1.4. договору товар передається виконавцю шляхом підписання акту приймання-передачі або розхідної накладної на товар.

Відповідно до звіту про інвентаризацію від 17.08.2015 року замовником (позивачем по справі) передано виконавцю (відповідачу по справі) товар, а саме: аргон газоподібний ГОСТ 10157-79 бал. 40 л/6,4 м3 (газ), діоксид вуглецю газ ДСТУ 4817:2007 бал.20 кг (газ), балон кисневий 40 л (тара), балон аргоновий 40 л (тара), балон зварювальної суміші 40 л (тара), балон діоксид вуглецю 40 л/20 кг (тара), контейнер на 12 балонів (тара).

Вказаний звіт підписано відповідачем та скріплено печаткою відповідача.

Крім того, в матеріалах справи містяться докази про переміщення вказаного товару зі складу: звіт по руху запасів від 01.04.2017 року, накладна № від 09.09.2015 року, накладна № від 18.09.2015 року, накладна № від 22.12.2015 року, звіт по руху запасів від 01.04.2017 року, накладна № від 19.08.2015 року, накладна № від 02.09.2015 року, звіт по руху запасів від 01.04.2017 року, видаткова накладна №S021000129 від 12.09.2016 року, звіт по руху запасів від 01.04.2017 року, видаткова накладна №S021000128 від 16.05.2016 року, видаткова накладна №S021000129 від 12.09.2016 року.

Відповідно до ст.907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Відповідно до п.9.2. договору кожна зі сторін по даному договору має право в односторонньому порядку достроково розірвати даний договір, направивши повідомлення про розірвання договору іншій стороні не пізніше ніж за 10 робочих днів до бажаної дати розірвання. Договір вважається розірваним по закінченню 10 робочих днів з моменту отримання повідомлення стороною.

10.02.2016 року замовник направив виконавцю листа №104 від 09.02.2016 року про повідомлення про розірвання договору складської логістики №48 від 01.08.2015 року, а також вимогу про повернення товару, залишок якого рахувався за виконавцем, який отримано відповідачем 12.03.2016 року /підтверджується фіскальним чеком про відправлення цінного листа від 10.02.2016 року/. Договір вважається розірваним з 25.03.2016 року. Відповідач вказаного перед судом не спростував.

Пунктом 2.10. договору встановлено, що у разі розірвання або закінчення строку дії договору, а також у разі висування замовником вимоги про повернення тари виконавцем, виконавець зобов'язується повернути замовнику весь товар, який числиться за ним в строк 10 календарних днів з моменту розірвання або закінчення строку дії договору.

Відповідно до п.3.4. у випадку розірвання договору по ініціативі будь-якої із сторін або у випадку пред'явлення вимоги про повернення замовником, повернення всіх товарно-матеріальних цінностей проводиться силами і за рахунок замовника.

В спірному випадку в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо повернення відповідачем товару позивачу, що вказує на порушення відповідачем п.2.10. та п.3.4. договору.

За таких обставин суд, дослідивши подані позивачем докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу статті 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 629, 901, 907 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 43, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 /АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1/ повернути приватному акціонерному товариству "Лінде Газ Україна" / 49074, м. Дніпро, вул. Киснева, 1, / за актом приймання-передачі /або розхідною накладною/ майно отримане згідно договору про надання послуг складської логістики №48 від 01.08.2015 року., а саме:

аргон газоподібний ГОСТ 10157-79 бал. 40 л/6,4 м3 (газ), вартістю 187, 00 грн. за один балон, в кількості 14 балонів, на загальну суму 2 618 грн. без ПДВ;

діоксид вуглецю газ ДСТУ 4817:2007 бал.20 кг (газ), вартістю 210 грн. за один балон, в кількості 101 балон, на загальну суму 21 210 грн. без ПДВ;

балон кисневий 40 л (тара), вартістю 840 грн. за одну штуку, в кількості 42 балони, на загальну суму 35 280 грн. без ПДВ;

балон аргоновий 40 л (тара), вартістю 840 грн. за одну штуку, в кількості 12 балонів, на загальну суму 10 080 грн. без ПДВ;

балон зварювальної суміші 40 л (тара), вартістю 840 грн. за одну штуку, в кількості 12 балонів, на загальну суму 10 080 грн. без ПДВ;

балон діоксид вуглецю 40 л/20 кг (тара), вартістю 840 грн. за одну штуку, в кількості 28 балонів, на загальну суму 23 520 грн. без ПДВ;

контейнер на 12 балонів (тара), вартістю 1100 грн. за одну штуку, в кількості 4 контейнери, на загальну суму 4 400 грн. без ПДВ.

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 /АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1/ на користь приватного акціонерного товариства "Лінде Газ Україна" / 49074, м. Дніпро, вул. Киснева, 1, / судовий збір в розмірі 1 607, 82 грн. (одна тисяча шістсот сім гривень вісімдесят дві копійки).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.09.17

Суддя Фрич М.М.