ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" серпня 2017 р. Справа № 911/2987/16

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність Краматорського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні ВП № 53238469 щодо примусового виконання наказу суду від 19.12.2016 р.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп

та до Дочірнього підприємства Агрофірма Шахтар Орендного підприємства Шахта ім. О.Ф. Засядька

про стягнення 59438,05 грн.

секретар судового засідання (ст. секретар): Діхтярук Є.А.

за участю представників:

від позивача (скаржник): ОСОБА_1, довір. б/н від 02.06.2016 р.

від відповідача-1: не зявився

від відповідача-2: не зявився

від ДВС: не зявився

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 14.11.2016 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп були задоволені частково, позовні вимоги до Дочірнього підприємства Агрофірма Шахтар Орендного підприємства Шахта ім. О.Ф. Засядька задоволені повністю, солідарно стягнуто з Дочірнього підприємства Агрофірма Шахтар Орендного підприємства Шахта ім. О.Ф. Засядька та Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 30000 грн. 00 коп. інфляційних втрат, а також стягнуто з Дочірнього підприємства Агрофірма Шахтар Орендного підприємства Шахта ім. О.Ф. Засядька на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 12398 грн. 40 коп. 3% річних, 17039 грн. 65 коп. інфляційних втрат, 4485 грн. 90 коп. витрат на адвокатські послуги, 1030 грн. 27 коп. судового збору, та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 1514 грн. 10 коп. витрат на адвокатські послуги, 347 грн. 73 коп. судового збору.

На виконання зазначеного рішення від 14.11.2016 р. господарським судом 19.12.2016 р. було видано відповідні накази.

15.06.2017 р. до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС надійшла скарга № 15-2/06 від 15.06.2017 р. (вх. № 122/17 від 15.06.2017 р.) на бездіяльність Краматорського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні ВП № 53238469 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16 про стягнення з Дочірнього підприємства Агрофірма Шахтар Орендного підприємства Шахта ім. О.Ф. Засядька 30000 грн. 00 коп. інфляційних втрат.

У вказаній скарзі стягувач просить суд: визнати незаконною та протиправною бездіяльність Краматорського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні ВП № 53238469 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16 в частині не вжиття належних та допустимих виконавчих дій щодо нерухомого майна боржника; визнати незаконною та протиправною бездіяльність Краматорського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні ВП № 53238469 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16 в частині не вжиття належних та допустимих виконавчих дій щодо виявлення нерухомого майна боржника, зокрема, щодо його арешту, опису та реалізації, а також виявлення грошових коштів, їх арешту та списання, котрі містились та містяться на поточних рахунках боржника; визнати незаконною та протиправною бездіяльність Краматорського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні ВП № 53238469 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16 щодо не вчинення інших виконавчих дій, котрі направлені та свідчили б про його примусове виконання.

За твердженням скаржника, наказ господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у даній справі не виконаний, попри звернення стягувача до відділу ДВС з клопотанням № 01-3/02 від 01.02.2017 р. про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 53238469 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/2987/16 та з клопотанням № 01-4/02 від 01.02.2017 р. про врахування у виконавчому провадженні ВП № 53238469 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/53238469 при здійсненні арешту коштів боржника та їх списанні статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування». Зазначені клопотання стягувача були залишені відділом ДВС без реагування.

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець (ч. 2 ст. 121-2 ГПК України).

Частиною 3 ст. 121-2 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.06.2017 р. скаргу було призначено до розгляду на 24.07.2017 р.

Розгляд скарги відкладався.

25.07.2017 р. до господарського суду Київської області від скаржника було подано обґрунтування вимог скарги № 24-1/07 від 24.07.2017 р. (вх. № 14785/17 від 25.07.2017 р.), за змістом яких скаржник вказує на те, що відповідно до постанови Краматорського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 17.01.2017 р. було відкрито виконавче провадження № 53238469 щодо примусового виконання наказу у даній справі. Проте, Краматорським МВДВС ГТУЮ у Донецькій області не було вжито заходів щодо перевірки майнового стану боржника, та, як наслідок, накладення арешту на кошти та майно боржника.

При цьому скаржник зазначає, що у звязку з винесенням державним виконавцем Краматорського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області постанови від 18.05.2017 р. про передачу матеріалів виконавчого провадження № 53238469 за належністю, яка, як зазначає скаржник, згодом виявилась помилковою, наказ господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16 у період з 18.05.2017 р. по 20.07.2017 р. залишається без здійснення жодних належних заходів примусового виконання.

У судовому засіданні 14.08.2017 р. представник скаржника підтримав скаргу № 15-2/06 від 15.06.2017 р. на бездіяльність Краматорського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області під час виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у даній справі № 911/2987/16; представники боржників та відділу ДВС до суду не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши доводи скаржника та матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-тайс № 15-2/06 від 15.06.2017 р. на бездіяльність Краматорського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, суд дійшов висновку про задоволення зазначеної скарги з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Слід зазначити, що 05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р.

Згідно з приписами пунктів 6, 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 р., який набрав чинності 05.10.2016 р., рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно із статтею 3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 статті 5 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ст. 13 вказаного Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (п. 3 вказаної статті).

У відповідності до п. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

При цьому, п. 7 цієї ж статті передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Як слідує з матеріалів скарги, Краматорським МВДВС ГТУЮ у Донецькій області не вчинено жодних дій щодо примусового виконання наказу господарського суду від 19.12.2016 р. у даній справі, окрім відкриття виконавчого провадження № 53238469 щодо примусового виконання наказу у даній справі та винесення постанови від 18.05.2017 р. про передачу матеріалів виконавчого провадження № 53238469 за належністю, яка згодом виявилась помилковою.

Статтею 8 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

З матеріалів справи та відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, не вбачається вчинення державним виконавцем жодних заходів примусового виконання рішення суду у даній справі, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та, як наслідок, рішення суду у даній справі за наказом господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. протягом тривалого часу не виконано.

Зокрема, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, державним виконавцем було винесено постанову від 17.01.2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 53238469; 18.05.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження за належністю (підстава: за боржником у м. Краматорськ, майна не зареєстровано, а згідно з ЄДРЮОФОП боржник зареєстрований в Олександрівському р-ні); 08.06.2017 р. державним виконавцем (іншого відділу ДВС) було винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого документу Олександрівським РВДВС ГТУЮ у Донецькій області; 21.06.2017 р. державним виконавцем Олександрівського РВДВС ГТУЮ у Донецькій області було винесено постанову про повернення матеріалів виконавчого провадження до Краматорського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (підстава: дане виконавче провадження предявлено не за належністю, боржник ДП «Агрофірма Шахтар ім. О.Ф. Засядька», згідно витягу з ЄДРЮОФОП значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що не підпорядковується до Олександрівського РВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області); 04.07.2017 р. державним виконавцем Краматорського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було винесено постанову про прийняття матеріалів виконавчого провадження № 53238469 до виконання (підстава: на адресу відділу ДВС надійшов виконавчий документ за місцем знаходження боржника); 20.07.2017 р. державним виконавцем Краматорського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (підстава: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними).

Слід зазначити, що на момент розгляду судом даної скарги щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16 Краматорського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ані доказів здійснення заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо розшуку майна, на яке може бути звернено стягнення, ані доказів вчинення державним виконавцем будь-яких інших дій, спрямованих на виконання наказу господарського суду Київської області у даній справі, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлену судом бездіяльність Краматорського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо виконання наказу у даній справі, суд дійшов висновку щодо задоволення скарги ТОВ Компанія Ніко-тайс № 15-2/06 від 15.06.2017 р. на бездіяльність Краматорського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-тайс (03187, АДРЕСА_1, код 38039872) № 15-2/06 від 15.06.2017 р. на бездіяльність Краматорського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16 задовольнити.

2. Визнати незаконною та протиправною бездіяльність Краматорського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у виконавчому провадженні № 53238469 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16 в частині не вжиття належних та допустимих виконавчих дій щодо нерухомого майна боржника, зокрема, та не обмежуючись, щодо арешту, опису, оцінки та реалізації нерухомого майна боржника.

3. Визнати незаконною та протиправною бездіяльність Краматорського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у виконавчому провадженні № 53238469 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16 в частині не вжиття належних та допустимих виконавчих дій щодо виявлення, арешту та списання грошових коштів, котрі містились та містяться на поточних рахунках боржника.

4. Визнати незаконною та протиправною бездіяльність Краматорського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у виконавчому провадженні № 53238469 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2016 р. у справі № 911/2987/16 щодо не вчинення інших виконавчих дій, котрі направлені та свідчили б про його примусове виконання.

5. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі та Краматорському міськрайонному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Академічна, 20).

Суддя В.М. Бабкіна