ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 серпня 2017 р. Справа № 903/634/17

за позовом споживчого товариства "Ковельський центральний ринок"

до відповідача фізичної особи- підприємця ОСОБА_1

про стягнення 2900грн. 33коп.

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: Горблюк Р.В.- представник, довіреність від 26.08.2017р.

від відповідача: н/з

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач - споживче товариство "Ковельський центральний ринок" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - ФОП ОСОБА_1 2900грн. 33коп., з них 1689грн. 60коп. - заборгованості по орендній платі, 1077грн. 12коп. - штрафу та 133грн. 61коп. пені згідно договору суборенди торговельного місця №1024 від 01.04.2017р.

Позов обгрунтований невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по орендній платі за передане позивачем відповідачу в строкове, платне користування (суборенду) торгове місце №502 площею 4,40кв.м. для розміщення об'єкту торгівлі (малої архітектурної форми, яка не є власністю орендаря) для провадження торговельної діяльності, згідно договору суборенди торговельного місця №1024 від 01.04.2017р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 14.08.2017р. не виконав, відзиву на позовну заяву (доводів та заперечень) суду не надав.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 14.08.2017р. направлялася відповідачу за адресою, зазначеною позивачем в позовній заяві та вказаною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернулася на адресу суду без вручення адресату з відміткою пошти "За відмовою адресата від одержання".

Відповідно до абз.3 п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд вважає, що виконав обов'язок щодо повідомлення відповідача про вчинення процесуальних дій.

Згідно п.3.9.2. даної постанови у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов'язковою, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи в даному судовому засіданні за наявними в ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

01 квітня 2016 року між споживчим товариством «Ковельський центральний ринок» (орендар) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (суборендар) було укладено договір суборенди торговельного місця за № 1024.

Відповідно до п. 7.1. договору, строк дії договору - з 01 квітня 2016 року до 31 грудня 2017 року включно.

Згідно п. 1.1. договору, Предметом Договору є торговельне місце № 502, загальною, площею 4,40 кв. метрів, що розташоване на Центральному ринку за адресою: м.Ковель, вул.Брестська, 2, яке надається Орендарем у тимчасове платне користування (в суборенду) Суборендареві для розміщення Об'єкту торгівлі (малої архітектурної форми, яка не є власністю Орендаря) для провадження торговельної діяльності.

Під Торговельним місцем у цьому договорі розуміється площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо), контейнерів, кіосків, палаток та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, тощо.

Пунктом 2.1 договору сторони визначили, що вступ Суборендаря у користування Торговельним місцем настає 1 квітня 2016 р. З цього дня Торговельне місце вважається переданим в користування Суборендарю.

Згідно п.3.1 договору, розмір орендної плати (плати за суборенду) за користування Торговельним місцем становить 211, 20 грн. за один місяць. Орендна плата (плата за суборенду) сплачується Суборендарем щомісячно в касу або на поточний рахунок Орендаря не пізніше 20- го числа поточного місяця (розрахунковий місяць).

Відповідно до п. 5.2.2 договору, Суборендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (плату за суборенду) за користування Торговельним місцем.

Водночас, відповідачем ФОП ОСОБА_1 не виконано своїх зобов'язань по сплаті платежів за суборенду торговельного місця (у строки, порядку та розмірах, визначених договором), в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 1689, 60 грн. за період з грудня 2016р. по 31.07.2017р.

Зазначена заборгованість підтверджена наявними в матеріалах справи документами, у встановленому порядку не була спростована чи заперечена відповідачем та підлягає до стягнення.

В даному випадку відносини між сторонами носять договірний характер. Укладений між споживчим товариством «Ковельський центральний ринок» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договір суборенди торговельного місця за № 1024., предметом судових розглядів не виступав, недійсним судами не визнавався.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.3 ст.774 Цивільного кодексу України, до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Статтями 759, 762 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача 1689грн. 60коп. заборгованості з орендної плати за період з грудня 2016р. по 31 липня 2017р., підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 нього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктами 6.2, 6.3 договору визначено, що за порушення строків сплати платежів, передбачених розділом 3 цього договору, суборендар сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення. У випадку несплати суборендарем без поважних причин орендної плати (плати за суборенду) та пені до закінчення розрахункового місяця, з першого числа наступного місяця, що слідує за розрахунковим суборендарю нараховується штраф у розмірі 20% від суми боргу. З першого числа другого місяця, який слідує за розрахунковим Суборендарю нараховується штраф у розмірі 50 % від суми боргу.

За таких обставин, нарахована позивачем пеня в сумі 133грн. 61коп. за період з 21.12.2016р. по 31.07.2017р. та 1077грн. 12коп. штрафу є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається при задоволенні позову на відповідача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь споживчого товариства "Ковельський центральний ринок" (45008, Волинська обл., м. Ковель, вул. Брестська,2, ) 2900грн. 33коп. (з них 1689грн. 60коп. - заборгованості по орендній платі, 1077грн. 12коп. - штрафу та 133грн. 61коп. пені), а також 1600грн. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено 04.09.2017р.

Суддя О. Г. Слободян