РІШЕННЯ

29 серпня 2017 року Справа № 913/538/17

Провадження №34/913/538/17

Господарський суд Луганської області у складі:

суддя Іванов А.В.

при секретарі судового засідання Богуславській Є.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк", м.Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Луганськ

про стягнення 275750 грн 95 коп.

У судовому засіданні брали участь:

від позивача - Іванова Г.С., представник за довіреністю б/н від 18.07.2017 (ПАТ "Дельта Банк");

від відповідача - представник не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним догвором №ВКЛ-2006977 від 20.07.2011 в розмірі 275750 грн. 95 коп., з яких сума заборгованості за простроченими процентами складає 90260 грн. 63 коп., сума пені за несвоєчасне повернення процентів складає 184984 грн. 07 коп. та сума 3% річних від суми прострочених відсотків складає 506 грн. 25 коп.

У відповідності до вимог ст. 21 Господарського процесуального кодексу України 11.07.2017 року здійснено автоматичний розподіл в автоматизованій системі документообігу суду та справу передано на розгляд судді Іванову А.В.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.07.2017 було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 24.07.2017 о 14 год. 40 хв.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 24.07.2017 розгляд справи відкладено на 15.08.2017 о 15 год. 00 хв.

18.07.2017 на адресу суду надійшло клопотання позивача №56/5957 від 18.07.2017 про здійснення технічної фіксації розгляду справи, яке суд розглянув та задовольнив.

27.07.20107 від позивача на адресу суду надійшла заява №56/5967 від 26.07.2017 про долучення до матеріалів справи виписок по особовим рахункам відповідача, які суд розглянув та залучив до матеріалів справи.

28.07.2017 від позивача на адресу суду надійшла заява №56/5973 від 27.07.2017 про долучення до матеріалів справи виписок по особовим рахункам відповідача, які суд розглянув та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.08.2017 розгляд справи було відкладено на 29.08.2017 о15 год. 40 хв.

Позивач в судовому засіданні надав усні пояснення по справі. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву також не надав.

Під час судового засідання представник позивача подав додаткові пояснення №56/590 від 23.08.2017, в яких позивач зазначає, що відповідно до ст.ст. 1048, 1054 Цивільного кодексу України проценти за користування кредитом є саме платою за користування чужими грошовими коштами та не відносяться до суми основної заборгованості, тому нарахування пені за несвоєчасне повернення процентів є правомірним.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої на сайті https://usrinfo.minjust.gov.ua, місцезнаходженням відповідача є: 91034, АДРЕСА_1.

За інформацією Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" розміщеній на офіційному веб-сайті (http://ukrposhta.ua) пересилання пошти до/з міста обласного значення Луганськ тимчасово не здійснюється.

Господарський суд повідомив відповідача про розгляд справи за телефоном, який значиться в витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчить відповідна телефонограмма (а.с.168) та розмістив інформацію про дату та час судового засідання на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) у відповідності до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (а.с. 167).

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 2.1 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами) передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 29.08.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши обставини справи, надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.07.2011 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі за текстом - кредитор, позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі за текстом - позичальник, відповідач), укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2006977 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 100 000 грн. 00 коп., який зменшується щомісячно рівними частинами відповідно до встановленого графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно додатку №1 до цього договору, який є невід'ємною частиною зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 24,99% річних, з кінцевим терміном повернення до 19 липня 2014 року включно (далі за текстом - кредит), на умовах визначених цим договором.

Згідно з п. 1.1.1. Кредитного договору, у випадку невиконання позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 5.11-5.12 договору, плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 30% річних починаючи з дня невиконання зазначених зобов'язань.

Кредит надавався на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Договору, моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі готівкових коштів з позичкового рахунку позичальника в сумі кредиту. Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми кредиту можливих штрафних санкцій, визначених даним договором, якщо інше не випливає з умов даного кредитного договору.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит. В свою чергу, відповідач зобов'язання щодо своєчасного забезпечення оплати платежів відповідно до п. 5.1 договору не виконав.

Відповідно до п. 1.3 договору повернення кредиту здійснюється не пізніше кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного у п. 1.1 до договору згідно графіку платежів наведеного у додатку №1 у договору, який є невід'ємною частиною договору, на рахунок кредитора зазначеного у п. 2.1 договору.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.3 договору позичальник сплачує кредитору проценти за користування кредитом виходячи із розміру процентної ставки, встановленої в п. 1.1 договору, або заміненої відповідно до п.п. 3.5 - 3.7 цього договору.

Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в період (28-29-30-31/365) на погашену суму кредиту, починаючи з дати видачі кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

На виконання умов договору кредитної лінії № ВКЛ-2006977 від 20.07.2011 позивач надав відповідачу кредитні кошти в загальній сумі 100 000 грн. 00 коп., що підтверджується матеріалами справи, а саме меморіальними ордерами: № 25645619 від 25.07.2011 на суму 30 000 грн. 00 коп., №25123867 від 20.07.2011 на суму 50 000 грн. 00 коп., № 30712684 від 30.08.2011 на суму 10 000 грн. 00 коп., № 2879115 від 16.08.2011 на суму 10 000 грн. 00 коп., (а.с. 57-58), що не оспорюється відповідачем.

В порушення умов договору відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту у встановлені строки.

Вказане підтверджено рішення господарського суду Луганської області від 02.09.2015 у справі №922/3753/15, за яким стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2006977 від 20.07.2011 за простроченим кредитом в сумі 99 359 грн.13 коп., заборгованість за простроченими процентами в сумі 53 166 грн. 72 коп., 3% річних від суми простроченого кредиту в сумі 132 грн. 38 коп., 3% річних від суми прострочених процентів в сумі 30 грн. 09 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 48 317 грн. 88 коп., пеню за несвоєчасне повернення процентів в сумі 10 982 грн. 06 коп.

Відповідно до постанови Верховного Суду України №6-1206цс15 від 23.09.2015 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Оскільки зобов'язання за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2006977 від 20.07.2011 позичальником не виконуються, строк дії Кредитного договору закінчився 19.07.2014, позивачем були нараховані відсотки у відповідності до п. 3.1, 3.2, 3.3 за користування кредитом у розмірі 90 260 грн. 63 коп., пеню за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 184 984 грн. 07 коп. та 3 % річних від суми прострочених відсотків у розмірі 506 грн. 25 коп.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до п.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог Цивільного кодексу України. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 10561 ЦК процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Крім того, відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Як вже зазначалось, позивач належним чином виконав зобов'язання по наданню кредиту, проте відповідач свої зобов'язання по сплаті кредиту та процентів не виконував, що підтверджується виписками по особовому рахунку ФОП ОСОБА_1 (а.с. 63-99, 112-131, 133-162), внаслідок чого станом на 11.07.2017 (день подання позовної заяви) утворилась заборгованість за процентами в сумі 90 260 грн. 63 коп.

З огляду на викладене, наявність заборгованості підтверджена матеріалами справи, а тому підлягає задоволенню повністю.

Щодо вимоги позивача про стягнення 3% річних від суми прострочених відсотків за період з 01.07.2016 по 18.06.2017 у сумі 506 грн. 25 коп., суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач не сплатив своєчасно борг по відсоткам, тому позивачем, у відповідності до норм Цивільного кодексу України було нараховано 3% річних у сумі 506 грн. 25 коп.

Перевіривши розрахунок розміру 3% річних, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої до стягнення суми 3% річних за вказаний період.

Станом на день розгляду справи сторонами не надано доказів погашення заявлених до стягнення сум.

Тому позовні вимоги про стягнення 3% річних у сумі 506 грн. 25 коп. підлягають задоволенню повністю.

Щодо вимоги про стягнення пені, нарахованої позивачем за порушення умови кредитного договору щодо сплати процентів, за період з 01.07.2016 по 18.06.2017 у сумі 184 984 грн. 07 коп., то суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, предметом Кредитного договору відповідно його п. 1.1. є грошові кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 100 000 грн. 00 коп., який зменшується щомісячно рівними частинами відповідно до встановленого графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно додатку №1 до цього договору, який є невід'ємною частиною зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 24,99% річних.

Виходячи з цього, сума нарахованих процентів за користування кредитом є сумою основної заборгованості за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2006977 від 20.07.2011.

Таким чином, доводи позивача, викладені в поясненнях №56/590 від 23.08.2017, спростовуються.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, м. Луганськ входить до переліку цих населених пунктів.

Отже, суд відмовляє у задоволенні нарахування пені.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом у сумі 90 260 грн. 63 коп. та 3% річних від суми прострочених відсотків за період з 01.07.2016 по 18.06.2017 у сумі 506 грн. 25 коп. В решті вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1361 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. (01133, м. Київ, вул. Щорса, б. 36-Б) заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом у сумі 90 260 грн. 63 коп., 3% річних від суми прострочених відсотків за період з 01.07.2016 по 18.06.2017 у сумі 506 грн. 25 коп, та витрати по сплаті судового збору в сумі 1361 грн. 50 коп.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.08.2017.

Суддя А.В. Іванов