ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2017 р. Справа № 914/1199/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів Г.В. Орищин

Я.О. Юрченка,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, від 31.07.2017 (вх.№01-05/3752/17 від 03.08.2017)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.07.2017

у справі №914/1199/17

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Львів

про стягнення 263 329,99 грн заборгованості

в частині відмови у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову ФОП ОСОБА_2 до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради в частині вимог про визнання недійсними патенту №307 (281) від 01.07.1999 на право оренди будівлі; додатку №1 від 01.09.1999 до договору №3058 від 04.08.1998; договору оренди нежитлових приміщень №3058 від 04.08.1998 із змінами та доповненнями, внесеними додатком №1 від 01.09.1999

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.

та представників сторін:

позивача - не з'явився (належно повідомлений);

відповідача - не з'явився (належно повідомлений).

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі - УКВ) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 263 329,99 грн, у т.ч. 181 767,11 грн заборгованості з орендної плати за договором оренди від 31.01.2008 № Г-5972-8, нарахованої за період з 01.10.2015 по 25.01.2017, та 81 562,88грн неустойки на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 26.01.2017 по 01.05.2017.

За цим позовом ухвалою від 19.06.2017 Господарський суд Львівської області (суддя Запотічняк О.Д.) порушив провадження у справі № 914/1199/17, розгляд справи призначено на 04.07.2017.

Ухвалою від 04.07.2017 розгляд справи відкладено на 25.07.2017 у зв'язку із неявкою відповідача в судове засідання 04.07.2017 та його клопотанням про відкладення розгляду справи.

21.07.2017 ФОП ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Львівської області із зустрічним позовом до УКВ про визнання недійсними патенту №307 (281) від 01.07.1999 на право оренди будівлі; додатку №1 від 01.09.1999 до договору №3058 від 04.08.1998; договору оренди нежитлових приміщень №3058 від 04.08.1998 із змінами та доповненнями, внесеними до нього додатком №1 від 01.09.1999, та договору оренди №Г-5972-8 від 31.01.2008.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.07.2017 у справі № 914/1199/17 (суддя Запотічняк О.Д.) зустрічний позов ФОП ОСОБА_2 до УКВ в частині визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №Г-5972-8 від 31.01.2008 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. В частині визнання недійсними патенту №307 (281) від 01.07.1999 на право оренди будівлі, додатку №1 від 01.09.1999 до договору №3058 від 04.08.1998 та договору оренди нежитлових приміщень №3058 від 04.08.1998 із змінами та доповненнями, внесеними до нього додатком №1 від 01.09.1999, суд відмовив у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

При винесенні ухвали суд першої інстанції виходив з положень ст. 60 ГПК України та роз'яснень, викладених у п. 3.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» від 26.12.2011 №18.

Так, суд першої інстанції, з урахуванням підстави та предмета первісного позову (стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 181 767,11грн, яка виникла на підставі договору оренди нерухомого майна №Г-5972-8 від 31.01.2008, та неустойки в сумі 81 562,88грн у зв'язку із неповерненням відповідачем орендованого майна після розірвання цього договору оренди), дійшов висновку, що вимоги за зустрічним позовом в частині визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №Г-5972-8 від 31.01.2008 є пов'язаними з первісним позовом, та в цій частині прийняв зустрічний позов до спільного розгляду з первісним.

Водночас, суд вказав, що оскаржувані відповідачем у зустрічному позові патент №307 (281) від 01.07.1999 та договір оренди нежитлових приміщень №3058 від 04.08.1998 з додатком №1 від 01.09.1999 регулюють відносини, які виникли між сторонами до моменту укладення договору оренди №Г-5972-8 від 31.01.2008 та не охоплюють період, за який виникла заборгованість, що є предметом первісного позову, тому повинні досліджуватися в окремому позовному провадженні. Відтак суд дійшов висновку, що в цій частині вимоги за зустрічним позовом не є взаємно пов'язаними з первісним позовом, оскільки такі не виключають повне або часткове задоволення первісного позову, тому в цій частині відмовив у прийнятті зустрічного позову.

ФОП ОСОБА_2 ( відповідач) не погодився з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом частини його вимог за зустрічним позовом, оскаржив ухвалу в цій частині в апеляційному порядку, вважає її незаконною та такою, що прийнята з порушенням ст. 60 ГПК України. Вказує, що його вимоги за зустрічним позовом про визнання недійсними договору оренди нежитлових приміщень №3058 від 04.08.1998 з додатком №1 від 01.09.1999 до цього договору та патенту №307 (281) від 01.07.1999 на право оренди будівлі є безпосередньо пов'язаними з первісним позовом, оскільки на їх підставі був укладений договір оренди нерухомого майна №Г-5972-8 від 31.01.2008. Відтак вважає, що вирішувати питання недійсності договору№Г-5972-8 від 31.01.2008 можливо лише спільно з договором №3058 від 04.08.1998 з додатком №1 від 01.09.1999 до нього та патентом №307 (281) від 01.07.1999 в одному провадженні. Просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду від 24.07.2017 в частині відмови у прийнятті частини його вимог за зустрічним позовом, прийняти зустрічний позов у повному обсязі та об'єднати зі справою №914/1199/17.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 21.08.2017.

В судове засідання 21.08.2017 сторони не забезпечили явки своїх представників, жодних клопотань не подали,хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідача позивач не подав.

З огляду на те, що апеляційний суд не визнавав обов'язковою явку представників сторін в судове засідання, не витребовував будь-яких матеріалів чи доказів, а також враховуючи скорочений строк розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, встановлений ч.2 ст. 102 ГПК України(15 днів), колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін.

Дослідивши обставини справи, доводи скаржника, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Частиною 5 ст. 22 ГПК України відповідачу надано право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ГПК України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів (ч. 2 вказаної статті).

У пункті 3.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 N 18 роз'яснено, що обставини, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним (зокрема, за підставами цих позовів та/або поданими доказами; у зв'язку з тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову тощо), а так само докази, що підтверджують саме ці обставини, повинні зазначатися у зустрічній позовній заяві (пункт 5 частини другої статті 54 ГПК). Якщо у ній не вказано відповідних обставин, на яких, зокрема, ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують ці обставини, то зустрічна позовна заява повертається без розгляду з посиланням на пункт 3 частини першої статті 63 та статтю 60 ГПК.

Як вбачається зі змісту зустрічного позову, вимоги за цим позовом обгрунтовані тим, зокрема, що договір оренди нерухомого майна №Г-5972-8 від 31.01.2008 був укладений на підставі договору №3058 від 04.08.1998, до якого додатком №1 від 01.09.1999 були внесені зміни на підставі патенту №307 (281) від 01.07.1999 на право оренди будівлі, який має ознаки підроблення. На момент укладення договору оренди нежитлових приміщень №3058 від 04.08.1998, внесення до цього договору змін та доповнень додатком №1 від 01.09.1999 та укладення договору оренди №Г-5972-8 від 31.01.2008 територіальна громада міста Львова не була власником нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, яке є об'єктом оренди за цими договорами, оскільки приміщення належало ТОВ «Українка».

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами скаржника та вважає передчасними висновки суду першої інстанції про те, що вимоги за зустрічним позовом про визнання недійсними договору оренди нежитлових приміщень №3058 від 04.08.1998 з додатком №1 від 01.09.1999 до цього договору та патенту №307 (281) від 01.07.1999 на право оренди будівлі не є взаємно пов'язаними з первісним позовом та повинні розглядатися в окремому позовному провадженні, оскільки підставою первісного позову є, зокрема, невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди №Г-5972-8 від 31.01.2008, який є предметом спору за зустрічним позовом. Водночас, для повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема, встановлення правомірності чи неправомірності укладення договору оренди №Г-5972-8 від 31.01.2008, вимогу про визнання недійсним якого за зустрічним позовом суд прийняв до спільного розгляду з первісним позовом, необхідним є дослідження та надання оцінки судом договору оренди нежитлових приміщень №3058 від 04.08.1998 та додатку №1 від 01.09.1999 до цього договору, а також патенту №307 (281) від 01.07.1999 на право оренди будівлі.

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" від 12.03.2009 N 01-08/163 роз'яснено, якщо господарський суд, одержавши зустрічну позовну заяву, дійде висновку про те, що зустрічний позов взаємно не пов'язаний з первісним, суд повинен повернути зустрічну позовну заяву без розгляду з посиланням на пункт 3 частини першої статті 63 та статтю 60 ГПК України( п.16).

Отже,дійшовши висновку про взаємну непов'язаність частини вимог за зустрічним позовом з первісним позовом, суд повинен був повернути їх без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 та ст.60 ГПК України, в той час як суд відмовив у їх прийнятті.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.07.2017 у справі №914/1199/17 в частині відмови у прийнятті зустрічних позовних вимог ФОП ОСОБА_2 до УКВ про визнання недійсними договору оренди нежитлових приміщень №3058 від 04.08.1998 із змінами та доповненнями, внесеними до нього додатком №1 від 01.09.1999, патенту №307 (281) від 01.07.1999 на право оренди будівлі, додатку №1 від 01.09.1999 до договору №3058 від 04.08.1998 належить скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з ч.7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Отже, вимога скаржника про прийняття всіх його зустрічних вимог та об'єднання зі справою №914/1199/17 не підлягає до задоволення, оскільки апеляційний суд не наділений повноваженнями приймати до провадженя зустрічний позов при скасуванні ухвали суду першої інстанції про відмову в прийнятті такого позову. У такому разі справа передається апеляційним судом на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до п.4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

З огляду на викладене апеляційний суд не здійснює розподілу судового збору, сплаченого скаржником при поданні апеляційної скарги на ухвалу від 24.07.2017 у справі №914/1199/17.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63, ст. ст. 60, 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, від 31.07.2017 (вх.№01-05/3752/17 від 03.08.2017) задоволити частково.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.07.2017 у справі №914/1199/17 в частині відмови в прийнятті зустрічних позовних вимог ФОП ОСОБА_2 до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання недійсними договору оренди нежитлових приміщень №3058 від 04.08.1998 із змінами та доповненнями, внесеними до нього додатком №1 від 01.09.1999, патенту №307 (281) від 01.07.1999 на право оренди будівлі та додатку №1 від 01.09.1999 до договору №3058 від 04.08.1998 скасувати.

В цій частині справу передати на розгляд Господарському суду Львівської області.

В решті ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.07.2017 у справі №914/1199/17 залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова підписана 22.08.2017

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя Г.В. Орищин

Суддя Я.О. Юрченко