ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.08.2017 Справа № 904/6548/17

За позовом приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (м. Авдіївка, Донецька область )

до публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (м. Нікополь, Дніпропетровська обл.)

про стягнення заборгованості

Суддя: Татарчук В.О.

Секретар судового засідання: Білан О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №11/09/14 від 01.01.2017

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №48 4016 від 01.03.16

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» звернулось з позовом до публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» про стягнення 1482028,94грн, з яких: 1342520,86грн неустойки, 139508,08грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо своєчасної оплати за договором № 1044/13Сб/1400542 від 26.12.2013.

Також, 17.08.2017 позивач подав уточнений розрахунок позову, згідно з яким загальна сума заборгованості складає 1473070,97грн, з яких: 1334427,65грн неустойки, 138643,32грн 3% річних.

Відповідач частково заперечує проти позову, оскільки ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» не враховані положення п. 3.3 договору № 1044/13Сб/1400542 від 26.12.2013 щодо порядку розрахунків. 30.12.2016, 02, 03.01.2017 та 09.01.2017 були не банківськими днями, а тому борг складає 1466211,76грн, з яких: 1328132,77грн неустойка, 138078,99грн 3% річних.

Також, відповідач звернувся із клопотанням про зменшення неустойки на 80 відсотків. Клопотання обґрунтовано тим, що підприємство перебуває у складному фінансово-економічному стані, а штрафні санкції є надмірно високими у порівнянні з можливими збитками.

В судовому засіданні 17.08.2017 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

26.12.2013 між ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (правонаступник позивач) (постачальник) та ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» (покупець) укладено договір № 1044/13Сб/1400542.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця продукцію коксохімічного виробництва (далі по тексту товар) у відповідності із сортаментом, якістю, термінами, в обсязі, по цінам та на умовах, передбачених у додатках (специфікаціях) до цього договору, які є невідємною частиною цього договору, а покупець прийняти товар та оплатити на умовах цього договору. Витрати по перевезенню (залізничний тариф) товару від пункту відправлення до пункту призначення відносяться на покупця.

Відповідно до п. 3.5 договору, датою оплати продукції вважається дата надходження грошових коштів покупця на поточний рахунок продавця.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 1062506,22грн неустойки, 3% річних 138078,99грн та відмовити в частині стягнення 271921,43грн неустойки, 564,33грн 3% річних з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як зазначено вище, між сторонами укладено договір № 1044/13Сб/1400542 від 26.12.2013.

Позивачем було поставлено відповідачу продукцію згідно з підписаними сторонами актами прийому передачі: №90961192 від 16.06.2016 496341,42грн, №90966494 від 23.06.2016 340643,63грн, №90966426 від 24.06.2016 340197,02грн, №90960644 від 25.06.2016 683758,58грн, №90968983 від 26.06.2016 369548,42грн, №90969232 від 27.06.2016 494253,70грн, №90951930 від 28.06.2016 172219,39грн, №90970478 від 28.06.2016 526975,64грн, №90971451 від 30.06.2016 693407,39грн, №91033196 від 28.07.2,07грн, №91033977 від 29.07.2016 908689,87грн, №91036102 від 29.07.2016 403346,70грн, №91035923 від 30.07.2016 517822,12грн, №91036112 від 30.07.2016 775252,62грн, №91035649 від 31.07.2,58грн, №91035850 від 31.07.2016 359728,74грн, №91055959 від 08.08.2016 538056,82грн, №91056101 від 09.08.2016 516317,11грн, №91053829 від 10.08.2016 357409,48грн, №91063329 від 11.08.2016 331992,50грн, №91064942 від 11.08.2016 330567,83грн, №91065196 від 13.08.2016 346485,86грн, №91057583 від 16.08.2,57грн, №91079947 від 22.08.2016 543467,86грн, №91085734 від 25.08.2016 892743,02грн, №91089806 від 26.08.2,88грн, №91090311 від 30.08.2016 704723,30грн, №91149333 від 20.09.2016 488901,48грн, №91143370 від 22.09.2016 369850,57грн, №91146941 від 25.09.2,37грн, №91152540 від 26.09.2016 314066,63грн, №91153412 від 26.09.2016 610756,48грн, №91156128 від 27.09.2016 865698,72грн, №91163085 від 29.09.2,66грн, №91163583 від 30.09.2,23грн, №91175872 від 05.10.2016 792490,66грн, №91176744 від 06.10.2016 474366,13грн, №91177179 від 07.10.2016 743805,34грн, №91170566 від 08.10.2016 461890,78грн, №91319715 від 21.12.2,46грн, №91315341 від 23.12.2016 757671,40грн, №91317357 від 24.12.2016 793292,32грн.

Також, позивачем були виставлені рахунки фактури №90961192 від 19.06.2016 496341,42грн, №90966494 від 23.06.2016 340643,63грн, №90966426 від 24.06.2016 340197,02грн, №90960644 від 25.06.2016 683758,58грн, №90968983 від 26.06.2016 369548,42грн, №90969232 від 27.06.2016 494253,70грн, №90951930 від 28.06.2016 172219,39грн, №90970478 від 28.06.2016 526975,64грн, №90971451 від 30.06.2016 693407,39грн, №91033196 від 28.07.2,07грн, №91033977 від 29.07.2016 908689,87грн, №91036102 від 29.07.2016 403346,70грн, №91035923 від 30.07.2016 517822,12грн, №91036112 від 30.07.2016 775252,62грн, №91035649 від 31.07.2,58грн, №91035850 від 31.07.2016 359728,74грн, №91055959 від 08.08.2016 538056,82грн, №91056101 від 09.08.2016 516317,11грн, №91053829 від 10.08.2016 357409,48грн, №91063329 від 11.08.2016 331992,50грн, №91064942 від 11.08.2016 330567,83грн, №91065196 від 13.08.2016 346485,86грн, №91057583 від 13.08.2,57грн, №91079947 від 22.08.2016 543467,86грн, №91085734 від 25.08.2016 892743,02грн, №91089806 від 26.08.2,88грн, №91090311 від 30.08.2016 704723,30грн, №91149333 від 20.09.2016 488901,48грн, №91143370 від 22.09.2016 369850,57грн, №91146941 від 25.09.2,37грн, №91152540 від 26.09.2016 314066,63грн, №91153412 від 26.09.2016 610756,48грн, №91156128 від 27.09.2016 865698,72грн, №91163085 від 29.09.2,66грн, №91163583 від 30.09.2,23грн, №91175872 від 05.10.2016 792490,66грн, №91176744 від 06.10.2016 474366,13грн, №91177179 від 07.10.2016 743805,34грн, №91170566 від 08.10.2016 461890,78грн, №91319715 від 21.12.2,46грн, №91315341 від 23.12.2016 757671,40грн, №91317357 від 24.12.2016 793292,32грн.

Відповідно до п.3.3 договору (з урахуванням додаткової угоди №5 від 31.12.2015) оплата кожної партії товару по даному договору, здійснюється покупцем протягом 30-ти банківських днів від дати відвантаження товару. Ціна у гривні розраховується відносно еквіваленту ціни, вказаної у відповідному додатку до договору, за офіційним курсом НБУ UAH/USD, встановленому на 00:00год дати фактичного відвантаження вказується постачальником у рахунках фактурах на відвантажений товар. Якщо курс долара коливається від дати відвантаження до дати оплати, то постачальник зобов'язується виставити корегуючий рахунок і податкову накладну зі зміною ціни, перерахованої за курсом НБУ UAH/USD, встановленому на 00:00год на дату оплати товару. Покупець зобовязаний оплатити корегування на протязі 30-ти банківських днів з моменту виставлення корегувального рахунку.

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів покупця на поточний рахунок постачальника ( п. 3.5 договору).

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» не було виконано належним чином зобовязання щодо своєчасного погашення заборгованості.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 ЦК України.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у випадку прострочення оплати товару, покупець сплачує постачальнику від вартості неоплаченого товару пеню за кожний день прострочення оплати у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період виникнення прострочення. Пеня нараховується за весь час прострочення.

Розмір нарахованої позивачем неустойки за період з 03.08.2016 по 11.05.2017 складає 1334427,65грн.

Однак, суд вважає обґрунтованим розрахунок неустойки, наданий відповідачем за період 03.08.2016 по 11.05.2017 в сумі 1328132,77грн.

Нарахування неустойки в розмірі 6294,88грн є безпідставним.

При нарахуванні пені позивачем не враховано наступне.

Відповідно до електронного повідомлення НБУ від 15.12.2016 щодо порядку роботи банківської системи у період завершення звітного 2016 року (рішення Національного банку України від 15.12.2016 № 489 щодо регламенту роботи СЕП НБУ) банківськими днями для розрахунків між юридичними особами визначалися 28, 29 грудня 2016 року, 04 06 та 10 січня 2017 року.

За рахунками-фактурами №91319715 від 21.12.2016, №91315341 від 23.12.2016 та №91317357 від 24.12.2016 позивачем, при розрахунку неустойки, не враховано, що 30 грудня 2016 року, 02, 03 і 09 січня 2017 року не банківські дні.

Викладені обставини свідчать про безпідставність нарахування позивачем 3% річних в розмірі 564,33грн.

Таким чином, є правомірним нарахування пені в сумі 1328132,77грн та 3% річних в розмірі 138078,99грн.

Суд вважає за можливе задовольнити частково клопотання відповідача щодо зменшення розміру неустойки на 20%.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вказана норма кореспондується із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України відповідно до якої, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Суд враховує, що відповідач має складний фінансово-економічний стан, що підтверджується звітом про фінансові результати за січень грудень 2016 року.

З урахуванням викладеного, суд задовольняє вимоги в частині стягнення з відповідача 1062506,22грн неустойки, 3% річних 138078,99грн та відмовляє в частині стягнення 271921,43грн неустойки, 564,33грн 3% річних.

Також, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету приватному акціонерному товариству «Авдіївський коксохімічний завод» 77,96грн зайво сплаченого судового збору (платіжне доручення № НОМЕР_1 від 29.05.2017 знаходиться в матеріалах справи).

Згідно з пунктом 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Таким чином, суд покладає судові витрати по справі на відповідача незалежно від зменшення розміру неустойки.

Керуючись ст.ст. 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ідентифікаційний код 00186520) на користь приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ідентифікаційний код 00191,22грн неустойки, 138078,99грн 3% річних, 22173,55грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на користь приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» 271921,43грн неустойки, 564,33грн 3% річних.

Повернути з державного бюджету приватному акціонерному товариству «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ідентифікаційний код 00191075) 77,96грн зайво сплаченого судового збору (платіжне доручення № НОМЕР_1 від 29.05.2017 знаходиться в матеріалах справи).

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.08.2017.

Суддя В.О. Татарчук