ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 вересня 2017 року Справа № 32/5009/5385/11

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Ємельянов А.С. і Палій В.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника прокурора Харківської області, м. Харків (далі - Прокурор),

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.05.2017

зі справи № 32/5009/5385/11

за позовом заступника прокурора Запорізької області, м. Запоріжжя, в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м. Київ,

до: Якимівської районної державної адміністрації, смт Якимівка Запорізької області;

приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", м. Київ;

приватного акціонерного товариства "Приазовкурорт", м. Бердянськ Запорізької області

про визнання недійсним розпорядження від 17.03.2003 № 125, визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Федерація професійних спілок України, м. Київ;

комунальне підприємство "Якимівське бюро технічної інвентаризації", смт Якимівка Запорізької області;

фізична особа-підприємець ОСОБА_2, м. Харків;

фізична особа-підприємець ОСОБА_3, смт Кирилівка Запорізької області,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 13.06.2017 № 05/2-787-15, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.05.2017 зі справи № 32/5009/5385/11 та залишити в силі рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

За приписами частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів даної справи, ринкова вартість майна за висновком про вартість майна від 28.08.2003 становить 2 691 715 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позов Заступника прокурора Запорізької області було подано у вересні 2011 року.

На момент звернення з позовною заявою був чинний Декрет Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993 № 7-93, відповідно до підпунктів "а" і "б" пункту 2 статті 3 якого ставка державного мита, яка підлягала сплаті за подання заяви для розгляду справи в першій інстанції, становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25 500 грн.), а із позовних заяв немайнового характеру - 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (85 грн.).

Отже, у поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 30 702 грн. ((25 500 грн. + 85 грн.) х 1,2), фактично ж за платіжним дорученням від 16.06.2017 № 1330 перераховано лише 29 598 грн. судового збору.

Таким чином, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з частиною четвертою статті 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

До касаційної скарги Прокурора не додано доказів надіслання її копії третій особі - Федерація професійних спілок України, а також матеріали скарги не містять й відміток про її безпосереднє вручення адресатові, що є порушенням вимог частини четвертої статті 111 ГПК України, оскільки треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору).

Таку ж правову позицію викладено і в пункті 61 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України".

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Враховуючи викладене та керуючись пунктами 3 та 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.05.2017 зі справи № 32/5009/5385/11 повернути заступнику прокурора Харківської області.

Суддя В. Селіваненко

Суддя А. Ємельянов

Суддя В. Палій