ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року Справа № 904/10751/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Стратієнко Л.В. (доповідач)
суддів Кондратової І.Д Нєсвєтової Н.М.,
за участі представників: позивача: відповідача: Остапенко В.М. Андраш А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на рішення та постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10 травня 2017 року
у справі№ 904/10751/16
за позовомпублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
додержавного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова"
про стягнення 1 323 210, 94 грн
ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1 323 210, 94 грн, з яких 783 670,61 грн - пеня, 60 840,18 грн - 3 % річних, 478 700,15 грн -інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 (суддя - Кеся Н.Б.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 (головуючий - Антонік С.Г., судді - Іванов О.Г., Чимбар Л.О.), у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постановленні у справі судові рішення та позов задовольнити.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судами, згідно з ліцензії серії АГ № 500437, виданої Національною комісією регулювання електроенергетики України 23.09.2011, державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" має право на виробництво теплової енергії на теплоцентралях та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії.

31.12.2014 між публічним акціонерним товариством "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (продавець) та ДП "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (покупець) укладено договір № 1519/15-КП-4/ПТ купівлі-продажу природного газу, за умовами якого продавець зобов'язувався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець - прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Продавець передає покупцеві з 01.01.2015 по 30.06.2015 газ обсягом до 1 576 тис. куб. Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу у розмірі +/-5% від узгодженого сторонами згідно з п. 2.1. цього договору планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу (п.п. 2.1., 2.1.2. договору).

За п.п. 3.3., 3.4. договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актами приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцю три примірники акту приймання-передачі газу, підписані та скріплені печаткою покупця та газотранспортного підприємства, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Акти є підставою для остаточних розрахунків.

Відповідно до п. 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом.

У п. 5.2. договору, в редакції додаткової угоди № 7 від 21.10.2015, сторони погодили, що ціна за 1 000,0 куб. м газу становить 6 600,00 грн (до змін - 5 900,00 грн) без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл природного газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ - 2%; - податок на додану вартість за ставкою - 20%. Крім того, тариф транспортування природного газу магістральними трубопроводами - 615,10 грн, крім того ПДВ - 20% - 123,02 грн, всього з ПДВ - 738,12 грн. До сплати за 1 000 куб. м природного газу - 7 347,10 грн, крім того ПДВ - 20% - 1 469,42 грн), а всього з ПДВ - 8 816,52 грн.

Згідно з п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю 5 років (п. 9.3. договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 30.06.2015, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

На виконання умов договору, впродовж січня - квітня, жовтня - грудня 2015 року позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 12 161 732,01 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів приймання - передачі природного газу, однак відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав та оплату отриманого газу здійснив лише 17.08.2016.

Оскільки відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, позивач просить стягнути з відповідача 783 670,61 грн пені, 60 840,18 грн 3 % річних, 478 700,15 грн інфляційних втрат.

Статтями 525, 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Аналогічні приписи містить і ст. 193 ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Пунктом 7.2. договору визначено, що у разі не виконання покупцем умов п. 6.1. цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-VIII від 03.11.2016, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Частиною 3 статті 7 вказаного Закону визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дослідивши надані сторонами докази та врахувавши вимоги чинного законодавства, а також той факт, що до 30.11.2016 відповідачем була сплачена сума основного боргу, прийшли до правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат в силу ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Отже, рішення господарських судів про відмову у позові є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки зібраних у справі доказів, що відповідно до ст. 1117 ГПК України знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, пов'язані з поданням касаційної скарги, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10 травня 2017 року у справі за № 904/10751/16 - без змін.

Головуючий, суддя Л. Стратієнко
Суддя І. Кондратова
Суддя Н. Нєсвєтова