ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2017 р. Справа №922/4746/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю від 31.10.2016 року;

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 03.04.2017 року; ОСОБА_3 (голова правління);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт», м.Харків, (вх.№2253Х/1-40) на рішення господарського суду Харківської області від 03.07.2017 року по справі №922/4746/16,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт», м.Харків,

до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодість», м.Харків,

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодість», в якій просило суд стягнути з останнього на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 31125,20 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків за укладеним між сторонами договором №08/07-1 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 08.07.2013., що призвело до затоплення підвального приміщення за номерами XIX, XVI, VI, X, IX, XXII, XXIV, VII у житловому будинку №66 по пр. Науки, у м.Харкові, яке обслуговується ОСББ «Молодість».

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.07.2017 року по справі №922/4746/16 (суддя Сальнікова Г.І.) у позові відмовлено повністю.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 03.07.2017 року та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, апелянт просить стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково не прийняв як належний доказ кошторис ПП «Ремонтно-будівельна фірма «Євробуд» на ремонт приміщення внаслідок залиття, в якому визначено вартість ремонтних робіт, яка становить 31125,20 грн. Також на думку скаржника, при винесені рішення суд помилково зазначив, що позивач не довів факт моральних страждань, період цих страждань.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

15.08.2017 року від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх.№8548), в якому просить призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_4. На вирішення експертизи просить поставити питання перелік яких наведено у клопотанні.

Відповідач 28.08.2017 року надав до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№8886), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 29.08.2017 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні. При цьому представник позивача наполягав на задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, посилаючись на те, що питання, які поставлені на вирішення експертів мають істотне значення, а відповіді на них входять до предмету доказування у даній справі.

Представник відповідача проти позиції скаржника заперечував з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, а також заперечував проти призначення експертизи вказавши, що таке клопотання є необґрунтованим і в суді першої інстанції відповідне питання досліджувалося і йому надана оцінка. Крім того, представник відповідача звернув увагу суду на те, що питання про призначення експертизи поставало в суді першої інстанції і вона була призначена, однак не проведена у звязку з бездіяльністю позивача.

Розглянувши клопотання позивача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Колегія суддів відмічає, що позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції вже заявляв клопотання про призначення експертизи з тотожними за змістом питаннями які слід вирішити судовим експертом. Разом з тим, така експертиза проведена не була (надано повідомлення про неможливість надання експертного висновку) у звязку з ненаданням документів, які необхідні для проведення експертизи та у звязку з не проведенням оплати. Матеріали справи свідчать, що відповідні дії не були вчинені саме позивачем.

У суді апеляційної інстанції представник позивача зазначив, що на певні питання які викладені у клопотанні судовий експерт не в змозі надати відповіді і що деякі з них опосередковано стосуються предмету спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволені клопотання позивача про призначення у справі експертизи та вважає, що в даному випадку з огляду на предмет та підстави позову спірні питання підлягають вирішенню на підставі дослідження матеріалів справи з наданням відповідної правової оцінки нормам матеріального права і наявним між сторонами правовідносинам.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт» є власником нежитлового приміщення, яке розташовано за адресою: м.Харків, пр. Леніна (Науки), буд 66, згідно з договором купівлі-продажу від 03.09.2003 року (т.1, а.с. 12) та яке обслуговується відповідачем Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Молодість».

Рішенням господарського суд Харківської області від 07.08.2012 року по справі №5023/2998/12 зобовязано спонукати Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт» укласти договір «Про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території» з Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Молодість» у редакції запропонованій ОСББ «Молодість», яка є Типовою формою договору, затвердженою постановою Кабінетом Міністрів України від 20.05.2009 року №529 (т.1, а.с. 15-17). Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.10.2012 року рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2012 року залишено без змін.

Враховуючи вищенаведене, 08.07.2013 року між відповідачем Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Молодість» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Такт» був укладений договір №08/07-1 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (т.1, а.с. 9-11).

Згідно п. 1.1 предметом вказаного договору є забезпечення виконавцем (ОСББ «Молодість») надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (далі послуги) у житловому будинку №66 по проспекту Леніна у місті Харкові, а споживачем (ТОВ «Такт») забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.3 договору перелік та вартість надання послуг встановлюються сторонами у додатку №1 до цього договору та є його невідємною частиною.

Так, п. 3 додатку №1 до договору передбачено надання з боку ОСББ «Молодість» послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення (окрім централізованого опалення).

У п. 3.4.3. договору №08/07-1 від 08.07.2013 року передбачено, що виконавець зобовязаний утримувати внутрішньо будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки.

Згідно з п. 3.4.8. договору №08/07-1 від 08.07.2013 року, виконавець зобовязаний відшкодувати споживачеві збитки, завдані його майну та (або) приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоровю споживача внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості.

Відповідно до п. 4.2.1. договору №08/07-1 від 08.07.2013 року, виконавець несе відповідальність згідно із законом та договором за неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню споживача, шкоди його життю та здоровю, шляхом відшкодування збитків.

Позивач звернувся з позовом у даній справі до господарського суду, в якому наголошує про те, що 19.08.2016 року відбулося затоплення підвального приміщення за номерами XIX, XVI, VI, X, IX, XXII, XXIV, VII за адресою: м.Харків, пр. Леніна (Науки), буд 66, яке обслуговується відповідачем, у відповідності до зазначеного вище договору №08/07-1 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Так, позивачем вказано, що голова ОСББ «Молодість» відмовився складати акт про залиття, у звязку з чим акт було складено самостійно власником позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Такт» директором ОСОБА_5, слюсарем-сантехніком ОСББ «Молодість» ОСОБА_6, мешканкою буд. 66 по пр. Науки ОСОБА_7, головним бухгалтером ТОВ «Такт» ОСОБА_8, прибиральницею ОСББ «Молодість» ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 43-44), у даному акті зазначено про те, що можливою причиною затоплення підвального приміщення за номерами XIX, XVI, VI, X, IX, XXII, XXIV, VII за адресою: м. Харків, пр. Леніна (Науки), буд 66, було засмічення каналізаційних труб.

Також позивач зазначає, що слюсар-сантехнік ОСББ «Молодість» ОСОБА_6 відмовився підписувати акт без дозволу голови ОСББ «Молодість», про що він особисто повідомив в присутності власника ТОВ «Такт» директора ОСОБА_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, головного бухгалтера ТОВ «Такт» ОСОБА_8, прибиральниці ОСББ «Молодість» ОСОБА_9, власника магазина «Рибачок» ОСОБА_10

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 21.09.2016 року було складено дефектний акт на ремонт приміщення «Будинок світла» за адресою: м.Харків, пр. Леніна (Науки), буд 66 (т. 1, а.с. 47), згідно якого визначено перелік робіт, необхідних для ремонту вказаного приміщення.

Також, позивачем зазначено про те, що керівником підрядної організації ПП «Ремонтно-будівельна фірма «Євробуд» ОСОБА_11 надано кошторис витрат на ремонт приміщення внаслідок залиття (договірна ціна) (т. 1, а.с. 48-51), згідно якого, вартість ремонтних робіт складає 31125,20 грн.

Таким чином, позивачем наголошено про те, що відповідач - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодість» належним чином не виконало свої обовязки у відповідності до умов договору №08/07-1 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 08.07.2013 року та в порушення ст.ст. 12, 18 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», що призвело до залиття приміщення, що належить позивачу, тому останнім заявлено до стягнення з відповідача 31125,20 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, в силу ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вказаних умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Також, колегія суддів зазначає, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (стаття 224 Господарського кодексу України).

Звертаючись до суду з позовною заявою та обґрунтовуючи розмір завданої внаслідок залиття шкоди позивач посилається на наданий керівником підрядної організації ПП «Ремонтно-будівельна фірма «Євробуд» ОСОБА_11 кошторис витрат на ремонт приміщення внаслідок залиття (договірна ціна) (т.1, а.с. 48-51), в якому визначено вартість ремонтних робіт, яка становить 31125,20 грн.

Однак, як вірно відзначено судом першої інстанції, наданий позивачем кошторис витрат на ремонт приміщення внаслідок залиття (договірна ціна), виданий ПП «Ремонтно-будівельна фірма «Євробуд» не є належним доказом розміру заподіяної шкоди, оскільки він містить суб'єктивні висновки ПП «Ремонтно-будівельна фірма «Євробуд». За загальним правилом розмір шкоди підлягає зясуванню шляхом проведення оцінки відповідною організацією, яка має ліцензію. Однак, наданий позивачем документ кошторис містить відомості щодо витрат на ремонт, які не підтверджують належним чином, що такий ремонт провадиться з метою відновлення і що до нього не включено відомості щодо поліпшень, які не повязані з затопленням приміщення.

Про складення даного кошторису витрат на ремонт приміщення внаслідок залиття (договірна ціна) відповідачу не повідомлялось, брати участь в оцінці та визначенні розміру матеріальної шкоди не пропонувалось. Враховуючи наведене, зазначений кошторис витрат на ремонт приміщення внаслідок залиття (договірна ціна) не може слугувати належним та об'єктивним доказом у даній справі.

Розмір шкоди, який підлягає відшкодуванню у звязку із затопленням приміщення також може визначатись шляхом проведення експертизи.

Так, для правильного вирішення спору у даній справі необхідним є визначення розміру майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття приміщення, у звязку з чим ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2017 року у справі №922/4746/16 було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Проте, у повідомленні №2183, складеному 17.05.2017 року судовий експерт Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. ОСОБА_4 ОСОБА_12 повідомив про неможливість надання висновку у зв'язку з не надходженням до експертної установи додаткових документів у повному обсязі, не наданням судовому експерту доступу до об'єкту та з огляду на не надходження до експертної установи оплати за проведення судово-технічної експертизи по рахунку №632 від 06.03.2017 у встановлений термін.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Місцевим господарським судом було створено всі умови для сторін та вчинено всі необхідні дії направлені на зясування істотних обставин справи, зокрема визначення розміру шкоду. Проте, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що заявлений розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям в розмірі 31125,20 грн. позивачем належними доказами не доведений у звязку з чим обґрунтовано відмовив у позові у відповідній частині.

Згідно ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Господарче забезпечення діяльності обєднання може здійснюватися власними силами обєднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах субєктів господарювання.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов'язане:

- забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам;

- звітувати загальним зборам про виконання кошторису об'єднання за рік;

- забезпечувати виконання вимог статуту об'єднання;

- виконувати свої договірні зобов'язання;

- забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна;

- припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками;

- у випадках, передбачених законодавством, статутом об'єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами.

За положеннями статуту ОСББ «Молодість» об'єднання зобов'язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан неподільного та загального майна, що належить членам об'єднання (п.2.6 Статуту).

З метою, виконання своїх зобовязань ОСББ «Молодість» уклало з ФОП ОСОБА_13 договір про надання послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем №2 від 01.02.2016 року. Так, у матеріалах справи наявні копії актів виконаних робіт за 2016 рік, які були складені та підписані без будь-яких зауважень.

Вказане підтверджує, що ОСББ «Молодість» вчиняє дії направленні на виконання своїх зобовязань згідно умов договорів та приписів чинного законодавства.

ТОВ «Такт» при зверненні до суду з позовом як на підставу своїх вимог посилалося на відомості відображені в акті про залиття від 19.08.2016 року, а саме те що причиною залиття є засмічення каналізації мешканцями будинку. У подальшому, ТОВ «Такт» стверджувало, що саме надання послуг неналежної якості ОСББ «Молодість» призвело до залиття приміщення ТОВ «Такт».

Колегія суддів зазначає, що акт про залиття не є угодою, договором, правовстановлюючим документом, тобто актом правової дії, які вдповідно до вимог цивільного законодавства можуть бути оспорені як недійсні, з наступним скасуванням. Акт є писмовим документом, що фіксує певну ситуацію, що трапилась, в даному випадку, в зв'язку з залиттям нежитлового приміщення та може використовуватись особою в якості доказу, що підтверджує певні обставини.

Саме засмічення каналізації мешканцями будинку визначено як причину залиття приміщення ТОВ «Такт», тобто недбале ставлення мешканців будинку до сантехнічного обладнання та порушення правил експлуатації призвели до засмічення. Відтак з боку ОСББ «Молодість» відсутні дії або бездіяльність, які б призвели до залиття приміщень позивача, тобто це свідчить про відсутність вини ОСББ «Молодість» та відсутність причинно-наслідкового зв'язку між діями або бездіяльністю ОСББ «Молодість» та шкодою, спричиненою позивачу.

Щодо позовних вимог про стягнення 10000,00 грн. моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 3 постанови пленуму Верхового Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач позовні вимоги обґрунтував тим, що прибирання останнім підвального приміщення, яке було залито фекаліями, завдало йому моральної шкоди та неабияких душевних страждань.

Поряд з цим, на підтвердження своїх доводів позивачем не подано жодного належного доказу, який би свідчив про факт моральних страждань, період цих страждань. Позивачем також не обґрунтована та документально не підтверджена заявлена до стягнення сума моральної шкоди.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно із урахуванням правил ст.33 Господарського процесуального кодексу України визнав непідтвердженим факт моральної шкоди, яку могло бути заподіяно позивачу внаслідок неправомірних дій (бездіяльністю) відповідача у спірній ситуації, у звязку з чим правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог у відповідній частині.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 03.07.2017 року по справі №922/4746/16 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 03.07.2017 року по справі №922/4746/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Россолов В.В.