ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22.08.2017р. Справа №905/631/16

за скаргою: №13-04/310 від 01.06.2017р. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у справі:

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс», м.Селидове

про стягнення 34014,27 грн

за участю органу виконання судового рішення: Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, м.Селидове

про стягнення 34014,27 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бондаренко Ю.В.

У засіданні брали участь:

від стягувача (позивача, заявника): ОСОБА_1 юрисконс.

від боржника (відповідача): не зявився

від органу виконання судового рішення: не зявився

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.04.2016р. позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 22870 грн, належні залізниці платежі у розмірі 11144,27 грн, а також судовий збір в сумі 1378 грн.

11.05.2016р. на виконання вказаного рішення господарським судом Донецької області було видано відповідний наказ.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду Донецької області зі скаргою №13-04/310 від 01.06.2017р. про визнання незаконними дій Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та скасування постанови від 17.05.2017р. про повернення наказу господарського суду Донецької області №905/631/16 від 11.05.2016р.

В обґрунтування скарги стягувач (заявник, позивач) зазначав про передчасність дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документа.

Боржник (відповідач) у судові засідання 25.07.2017р., 03.08.2017р., 22.08.2017р. не зявився, будь-яких пояснень по суті скарги не надав, витребуваних судом документів до матеріалів справи не представив, про розгляд скарги був обізнаний, про що свідчать наявні у справі рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у запереченнях №51603914 від 08.08.2017р. у задоволенні скарги просив відмовити, а справу слухати без участі власного представника.

Відповідно до ч.2 ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню. При цьому, господарський суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р. встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.2, ст.6, ч.1 ст.11 вказаного нормативно-правового акту примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов?язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р. державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р. державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Як свідчать матеріали розгляду скарги, постановою від 08.07.2016р. Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження №51603914 з примусового виконання наказу від 11.05.2016р., а згідно з постановою від 17.05.2017р. вказаний виконавчий документ був повернутий стягувачу. При цьому, державний виконавець керувався приписами п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016р. та в обґрунтування прийняття постанови зазначав, що згідно з відповіддю з ТСЦ №144 м.Красноармійськ рухомого майна на праві власності не виявлено, згідно відповіді з Держгеокадастру в м.Селидовому земельних ділянок на праві власності не має, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно на території м.Селидове на праві власності немає, арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника накладений, боржник має відкриті розрахункові рахунки, які арештовані, грошові кошти на рахунках відсутні.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016р., з дня набрання чинності яким втрачає чинність Закон України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р., крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Як встановлено у ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. До правовідносин, які виникли під час дії нормативно-правового акта, який згодом втратив чинність, застосовуються його норми.

В силу норм п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016р., який набрав чинності 05.10.2016р., виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За змістом рішення №1-рп/99 від 09.02.1999р. Конституційного Суду України дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання цим актом чинності та припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За приписами п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016р. (в редакції станом на 17.05.2017р.) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999р. заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016р. заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Ухвалами від 09.06.2017р., 25.07.2017р., 03.08.2017р. Селидівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було зобовязано надати суду письмові пояснення стосовно скарги, копії матеріалів виконавчого провадження.

Згідно з додатками до заперечень №51603914 від 08.08.2017р. Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з метою виконання наказу 11.05.2016р. державним виконавцем здійснено запити до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, Територіального сервісного центру №1444 регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна; отримано відповіді від Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління, Публічного акціонерного товариства «Європромбанк» щодо арешту коштів боржника за виконавчим провадженням №48809726; винесено постанови від 15.07.2016р. та 17.05.2017р. про приєднання виконавчого провадження №51603914 (наказ від 11.05.2016р. у справі №905/631/16) до зведеного ВП №48731113 та його виведення із зведеного виконавчого провадження.

Разом з цим, як зазначає скаржник, боржник згідно з відомостями ЄДРПОУ не перебуває в процесі припинення, має діючий договір з Донецькою залізницею, займається перевезенням вантажів, має рахунки в ТехПД Донецької залізниці (на яких станом на 29.05.2017р. знаходяться кошти 758,42 грн та 14000 грн), тобто, веде господарську діяльність, що не виключає можливість для Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виявити розрахункові рахунки в установах банку, через які боржник веде господарську діяльність.

У судовому засіданні 03.08.2017р. представником скаржника надано інформацію щодо виконання Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» рішень судів, в тому числі, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс».

Зокрема, відповідно до представлених стягувачем копій платіжних доручень №1591 від 19.10.2016р. на суму 7860,67 грн, №1681 від 12.10.2016р. на суму 17037,43 грн, №1582 від 30.09.2016р. на суму 12736,95 грн, №1504 від 30.10.2016р. на суму 15795,46 грн, №1501 від 30.09.2016р. на суму 9944,31 грн, №1502 від 30.09.2016р. на суму 12736,95 грн, №1503 від 30.09.2016р. на суму 9080,63 грн, №1499 від 30.09.2016р. на суму 14498,62 грн, №1498 від 30.09.2016р. на суму 17648,72 грн, №1633 від 27.10.2016р. на суму 21655,01 грн, №1590 від 19.10.2016р. на суму 7145,77 грн, №1508 від 30.09.2016р. на суму 11477,83 грн, Регіональною філією «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» перераховувались кошти на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» №0006 у ПАТ «Європромбанк».

Доказів того, що цей рахунок виявлений державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження №51603914, а наявні на ньому кошти піддані арешту матеріали справи не містять. При цьому, судом враховано, що постанова про арешт коштів боржника в межах зведеного виконавчого провадження №48809726 приймалась у 2015 році, а кошти на рахунок №0006 надходили у 2016 році, що свідчить про обіг коштів на цьому рахунку по за межами арешту.

Наразі, копію постанови про арешт коштів боржника від 03.12.2015р. ВП №48809726 до матеріалів справи не представлено.

Одночасно, згідно з доданим до матеріалів справи листом №004/1059 від 08.12.2015р. Публічного акціонерного товариства «Європромбанк» банком було прийнято до виконання постанову про арешт коштів боржника від 03.12.2015р. ВП №48809726, якою накладено арешт на рахунки ТОВ «Енергоімпекс» у цьому банку. Крім того, у вказаному листі зазначено, що арешт на рахунок №0006 не накладався з посиланням на приписи Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», відповідно до ч.2 ст.34 якого (в редакції від 28.12.2014р.) страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Разом з цим, доказів того, що вказаний рахунок використовується з метою, що визначена у листі №004/1059 від 08.12.2015р. Публічного акціонерного товариства «Європромбанк» боржником (відповідачем) в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено.

За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, за висновками суду, прийняття Селидівським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області постанови від 17.05.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу, було передчасним, внаслідок чого дії з її прийняття були неправомірними, а постанова підлягає визнанню недійсною.

При цьому, судом враховано приписи п.32 Інформаційного листа №01-08/369 від 29.06.2010р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», у відповідності до якого вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним. Господарський же суд, приймаючи судове рішення по суті скарги, має в будь-якому разі враховувати положення, викладене в названому роз'ясненні президії Вищого господарського суду України.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, скарга №13-04/310 від 01.06.2017р. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу стягувача та Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на приписи ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016р., згідно з якою у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу №13-04/310 від 01.06.2017р. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконними дій Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та скасування постанови від 17.05.2017р. про повернення наказу господарського суду Донецької області №905/631/16 від 11.05.2016р.

Визнати незаконними дії Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Визнати недійсною постанову Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17.05.2017р. про повернення наказу господарського суду Донецької області №905/631/16 від 11.05.2016р.

Ухвала суду набирає законної сили в день її прийняття та згідно зі ст.115 Господарського процесуального кодексу України є обовязковою на всій території України.

Суддя Ю.О.Паляниця