номер провадження справи 13/107/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.08.2017 Справа № 908/3982/14

Суддя Горохов І.С., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовзагальмаш, м. Маріуполь Донецької області на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 908/3982/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерпайп Україна, м. Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовзагальмаш, м. Маріуполь Донецької області

про стягнення 59 570 176,48 грн.

орган виконання Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13

за участі представників учасників судового процесу:

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_2, довіреність №234/ЮРО-100 від 18.05.2017;

від ВДВС не зявився

Суть спору:

15.12.2014 рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 908/3982/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерпайп Україна, м. Дніпропетровськ частково задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовзагальмаш, Донецька область, м. Маріуполь 59 358 337,75 грн. основного боргу за поставлений товар та 72 816,91 грн. судового збору.

21.05.2015 господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ про примусове виконання рішення.

04.09.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП № 47730269 про обєднання виконавчих проваджень № 47730269 та № 48477677 у зведене виконавче провадження за наказом господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 у справі № 908/3982/14 та наказом господарського суду м. Києва від 25.07.2015 у справі № 910/3221/15-г.

11.08.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовзагальмаш, м. Маріуполь, Донецької області на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 908/3982/14 910/3221/15-г, в якій позивач просить суд:

- відновити строк на оскарження дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за зведеним виконавчим провадженням № 48629225 щодо арешту рахунку ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовзагальмаш, м. Маріуполь, Донецької області № 2466 відкритому у ПАТ ОСОБА_3 банк Сбербанк;

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.09.2015 ВП № 48629225 про арешт кошті в боржника в частині накладання арешту на рахунок ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовзагальмаш, м. Маріуполь, Донецької області № 2466 відкритому у ПАТ ОСОБА_3 банк Сбербанк;

- звільнити з-під арешту грошові кошти ОСОБА_1 акціонерного товариства Азовзагальмаш, м. Маріуполь, Донецької області, що знаходяться на рахунку зі спеціальними режимом використання № 2466 відкритому у ПАТ ОСОБА_3 банк Сбербанк, який використовується виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного законодавства України;

Ухвалою суду від 11.08.2017 відновлено строк для подання скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 908/3982/14, прийнято скаргу до розгляду призначено удове засідання на 31.08.2017.

Представник скаржника підтримав вимоги скарги з тих підстав, що постановою державного виконавця від 04.09.2015 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 48629225 при примусовому виконанні наказу господарського суду Запорізької області № 908/3982/14 від 21.05.2015 накладено арешт на всі кошти, що містяться на всіх рахунках у установах банків та належать боржнику ПАТ «Азовзагальмаш». Арешт було накладено і на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2466 відкритому у ПАТ «ОСОБА_3 Сбербанк» ІК 25959784, який використовується ПАТ «Азовзагальмаш» виключно для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного законодавства України, про що свідчить додаткова угода №5 від 08.02.2015 до договору банківського рахунку № 32466 від 23.06.2008. Внаслідок накладення арешту на вказаний рахунок, ПАТ «Азовзагальмаш» не має можливості виконувати обовязки перед Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Маріупольської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення та застрахованими особами працівниками підприємства, щодо сплати матеріального забезпечення по листкам непрацездатності. Скаржником надсилалось клопотання на адресу ДВС щодо зняття арешту з рахунку, однак відповідь не надходила арешт не знято. З посиланням на вимоги чинного законодавства України, просить скаргу задовольнити.

Представники позивача та виконавчої служби в судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи та скарги судом встановлено наступне:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 року по справі № 908/3982/14 з ОСОБА_1 акціонерного товариство «Азовзагальмаш» на користь ТОВ «ІНТЕРНАЙП УКРАЇНА» сгягнуто 59 431 115,66 гри.

03.06.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47730269. щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області № 905/3982/14 від 21.05.2015 про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ТОВ «ТНТЕРПАЙП УКРАЇНА» коштів в розмірі 59 431 115,66 грн.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної

виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.07.2015 року при виконанні наказу господарського суду Запорізької області № 908/3982/14 від 21.05.2015 було накладено арешт на всі кошти, що містяться на-всіх рахунках у установах банків та належать боржнику: «ПАТ «Азовзагальмаш».

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.05.2015 року по справі № 910/3221/15-г з ОСОБА_1 акціонерного товариство «Азовзагальмаш» на користь ПАТ «ЛУГЦЕГІТРОКУЗ ІМ ОСОБА_5» стягнуто 21 577 837,85 грн., юридична

адреса: 91005. м. Луганськ, вул. Фрунзе, б. 107, корп. 14.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 винесено Постанову, про відкриття виконавчого провадження ВП № 48477677, щодо виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/3221/15-г від 25.07.2015 про стягнення з ПАТ «Азовзагштьмаш» на користь ПАТ «ЛУГЦЕНТРОКУЗ ім. С.С. Понятовського» коштів в розмірі 21 577 837,85 грн.

04.09.2015 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.08.2015 року при виконанні наказу господарського суду м. Києва № 910/3221/15-г від 25.07.2015 було накладено арешт на всі кошти, що містяться на всіх рахунках у установах банків та належать боржнику: «ПАТ «Азовзагальмаш».

04.09.2015 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень

Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постановою за № ВП 47730269, об'єднав виконавчі провадження № 47730269 та № 48477677 у зведене виконавче провадження.

04.09.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної ;виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 48629225, яке створене 04.09.2015, про стягнення з ПАТ - «Азовзагальмаш» з виконання наступних виконавчих документів: наказу господарського суду Запорізької області № 905/3982/14 від 21.05.2015 про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ТОВ «ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА» коштів в розмірі 59 431 115,66 грн. та наказу Господарського суду м. Києва № 910/3221/15-г від 25.07.2015 про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ПАТ «ЛУГЦЕНТРОКУЗ ім. С.С. МОНЯТОВСЬКОГО» коштів в розмірі 21 577 837,85 грн., всього на загальну суму 81 008 992,51 грн., було накладено арешт на всі кошти, що містяться на всіх рахунках у установах банків та належать боржнику: «ПАТ «Азовзагальмаш».

Постановою було накладено арешт на грошові кошти, у т.ч. що належать ПАТ «Азовзагальмаш» та містяться на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання № 2466 відкритому у ПАТ «ОСОБА_3 СБЕРБАНК», ІК 25959784, який використовувався боржником виключно для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного: законодавства України, про що свідчить додаткова угода № 5 від 08.02.2013 до договору банківською рахунку № 32466 від 23.06.2008 укладеного між: ПАТ «ОСОБА_3 банк СБЕРБАНК РОСІЇ» та ПАТ «Азовзагальмаш».

Відповідно до абз. 5 п. 10.6 Інструкції № 22 під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

У зв'язку з чим, з моменту отримання банком вищезазначених постанов ПАТ «Азовзагальмаш» не має можливості виконувати обов'язки перед Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Маріупольської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення та застрахованими особами - працівниками підприємства, щодо сплати матеріального забезпечення по листкам непрацездатності.

Оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково внаслідок наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як визначається ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VII від 02.06.2016, з наступними змінами та доповненнями, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як визначається ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В ч. 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до п. 21 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Частиною 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначається, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно з ч. 4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини; виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суд України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» № 10 від 24.10.2011, із наступними змінами, розгляд господарськими судами скарг у порядку статті 121-2 ГПК є однією з форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов, а виконання рішення, ухвали постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу. Отже, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів підлягають розгляду господарським судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим господарським судом, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу). Розгляд таких скарг здійснюється господарськими судами за правилами ГПК .

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» покладено певні обов'язки не лише на державного виконавця, а й на боржника.

Доказів добровільного виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 у справі №908/3982/14 скаржником не надано. Не надано також і доказів повідомлення державного виконавця, на дату накладення ним арешту коштів боржника, про спеціальні рахунки, які належать ОСОБА_1 акціонерному товариству «Азовзагальмаш» у банківських установах, на яких містяться кошти, з яких здійснюється надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного законодавства України.

Скаржник 27.07.2017 за вих. № ЮРО/1380 ПАТ «Азовзагальмаш» надіслав клопотання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, щодо зняття арешту з рахунку зі спеціальним режимом використання № 2466 відкритому у ПАТ «ОСОБА_3 СБЕРБАНК», ІК 25959784, з додатком копії договору банківського рахунку № 32466 від 23.06.2008, укладеного між ПАТ «ОСОБА_3 банк СБЕРБАНК РОСІЇ» та ПАТ «Азовзагальмаш» та копії додаткової угоди № 5 від 08.02.2013 до даного договору. На час вирішення скарги в суді інформація щодо зняття арешту з рахунку № 2466 відкритому у ПАТ «ОСОБА_3 СБЕРБАНК» відсутня.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З огляду на наведене, суд вважає, що при винесенні Постанови про арешт коштів боржника від 04.09.2015 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України діяв у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», виконуючи наказ господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 у справі № 908/3982/14, вживав необхідних заходів щодо виконання рішення суду та наклав арешт на кошти боржника згідно порядку, передбаченого Законом.

За викладених обставин, суд не вбачає підстав визнавати дії державного виконавця з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 у справі № 908/3982/14 незаконними, також відсутні підстави для скасування постанови про арешт коштів боржника від 04.09.2015 у виконавчому провадженні № 48629225, оскільки станом на день її винесення дана постанова була законною.

Відносно вимог скарги в частині звільнення з-під арешту грошових коштів ОСОБА_1 акціонерного товариства «Азовзагальмаш», що знаходяться на поточному рахунку № 2466 відкритому у ПАТ «ОСОБА_3 банк Сбербанк», який використовується для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам ПАТ «Азовзагальмаш» необхідне зазначити наступне.

Згідно з п. 1 ст. 19 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно пп. 10 п. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові випадки за соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім'ї або, іншої особи на отримання відповідно до цього Закону матеріального забезпечення або соціальних послуг.

Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень, інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані па примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право па соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів, для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне матеріальне забезпечення його у разі часткової втрати працездатності. Своєчасність та обсяги виплати матеріального забезпечення по листкам непрацездатності застрахованим особам - працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата лікарняних листів здійснюється в першочерговому порядку.

Крім того, п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального .страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення1 захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального1 страхування.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами обов'язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску па загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхувальпик - роботодавець відкриває окремий погонний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в. органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі -, окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам: Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ст. 48 «Про виконавче провадження», забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення па які заборонено законом.

Відповідно до п. 4. ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти" заборонено законом. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний, виконавець. (п. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

26.06.2017 Маріупольською виконавчою дирекцією Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на адресу ПАТ «Азовзагальмаш» надіслано лист № 01-64-728 в якому повідомлялось про наступне.

Маріупольська міська виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у звязку з чисельними зверненнями застрахованих осіб працівників ПАТ «Азовзагальмаш» щодо невиплати матеріального забезпечення по листкам непрацездатності повідомила ПАТ «Азовзагальмаш» щодо заборони стягнення коштів призначених для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, які розміщені на окремому рахунку.

Приватне акціонерне товариство «Азовзагальмаш» перебуває на обліку у Маріупольській дирекції з 11.05.2017 за реєстр. № 89 та за подав дві заяви-розрахунку для надання матеріального забезпечення застрахованим особам: заява-розрахунок від 26.05.2017 на суму 104 763,58 грн., профінансована 01.06.2017; заява-розрахунок від 07.06.2017 на суму 113 270,50 грн., профінансована 13.06.2017. Суми матеріального забезпечення були перераховані на окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банку у порядку, встановленому Національним банком України: рахунок № 2466, відкритий у Сбербанку Росії, МФО 320627.

Враховуючи, що як наслідок дії держаного виконавця департаменту державної виконавчої служби МЮУ порушуються права та охоронювані законом інтереси застрахованої особи на отримання соціальних виплат, просили вжити заходів з відновленням порушених прав.

Згідно з ч. 2 ст. 59 "Про виконавче провадження" у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з вказаною нормою Закону арешт із спірних рахунків може бути знятий державним виконавцем на підставі рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне доводи скаржника визнати частково правомірними та скаргу № юро/1484 від 04.08.2017 ПАТ «Азовзагальмаш» на дії органів ДВС в частині звільнення з-під арешту грошових коштів ОСОБА_1 акціонерного товариства «Азовзагальмаш», що знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом використання № 2466 відкритому у ПАТ «ОСОБА_3 банк Сбербанк», ІК 25959784, який використовується для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного законодавства України задовольнити. В іншій частині скарги відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Скаргу № юро/1484 від 04.08.2017 ОСОБА_1 акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на дії органу Державної виконавчої служби задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту грошові кошти ОСОБА_1 акціонерного товариства «Азовзагальмаш», що знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом використання № 2466 відкритому у ПАТ «ОСОБА_3 банк Сбербанк», ІК 25959784, який використовується для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного законодавства України задовольнити.

В інших частинах у задоволенні скарги відмовити.

Ухвалу надіслати боржнику, стягувачу, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суддя І.С. Горохов