ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року Справа № 910/10596/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Селіваненко В.П. і Студенець В.І.

розглянув касаційну скаргу Міністерства оборони України, м. Київ,

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2017

у справі № 910/10596/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БУРХЛИВИЙ ПОТІК" (далі - ТОВ "БУРХЛИВИЙ ПОТІК"), м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" (далі - ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТВІ"), м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство оборони України (далі - Міністерство), м. Київ,

за участю особи, яка зверталася з апеляційною скаргою - заступник Генерального прокурора України (далі - Прокурор), м. Київ, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України,

про зобов'язання вчинити дії та визнання права власності.

Судове засідання проведено за участю представників:

позивача - Джигурда А.Г. предст. (дов. від 19.05.2017)

відповідача - державну реєстрацію припинено 07.04.2016

третьої особи - Барда С.Ю. предст. (дов. від 28.12.2016)

прокуратури - Красільник П.П. посв. від 01.03.2016 № 041803

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ТОВ "БУРХЛИВИЙ ПОТІК" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" (з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог) про: зобов'язання відповідача виконати в натурі обов'язок за договором від 16.05.2014 про врегулювання відносин сторін за договором від 21.07.2010 шляхом передачі позивачу інвестиційного внеску; визнання за позивачем права власності на будівлі та споруди за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 8, а саме: нежитлові будівлі (літ. З, Є, І, К, М, Н, О, С, У, Ч) загальною площею 6 761,7 кв. м (будівля літ. "З" загальною площею 2090, 5 кв. м, будівля літ. "Є" загальною площею 224,2 кв. м, будівля літ. "І" загальною площею 294, 3 кв. м, будівля літ. "К" загальною площею 877,5 кв. м, будівля літ. "М" загальною площею 220,3 кв. м, будівля літ. "Н" загальною площею 103,2 кв. м, будівля літ. "О" загальною площею 609,7 кв. м, будівля літ. "С" загальною площею 884,0 кв. м, будівля літ. "У" загальною площею 725,0 кв. м, будівля літ. "Ч" загальною площею 733,0 кв. м та споруди (літ. Ж, Ф, Т, П, Р).

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.07.2014 зі справи № 910/10596/14 (суддя Гулевець О.В.) позов задоволено частково: визнано за позивачем право власності на будівлі та споруди за адресою: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 8, а саме: нежитлові будівлі (літ. З, Є, І, К, М, Н, О, С, У, Ч) загальною площею 6 761,7 кв. м (будівля літ. "З" загальною площею 2090, 5 кв. м, будівля літ. "Є" загальною площею 224,2 кв. м, будівля літ. "І" загальною площею 294, 3 кв. м, будівля літ. "К" загальною площею 877,5 кв. м, будівля літ. "М" загальною площею 220,3 кв. м, будівля літ. "Н" загальною площею 103,2 кв. м, будівля літ. "О" загальною площею 609,7 кв. м, будівля літ. "С" загальною площею 884,0 кв. м, будівля літ. "У" загальною площею 725,0 кв. м, будівля літ. "Ч" загальною площею 733,0 кв. м та споруди (літ. Ж, Ф, Т, П, Р). В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 73080,00 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду у справі заступник Генерального прокурора України звернувся з апеляційною скаргою в інтересах держави в особі Міністерства на рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2015 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство оборони України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 (судді Алданова С.О. - головуючий, Мартюк А.І., Зубець Л.П.) апеляційне провадження щодо апеляційної скарги заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2014 зі справи № 910/10596/14 припинено на підставі пункту 6 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У касаційній скарзі Міністерство, не погоджуючись із рішенням місцевого господарського суду та ухвалою апеляційного господарського суду просило їх скасувати, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права; прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.08.2017 відмовлено Міністерству у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2014 зі справи № 910/10596/14; прийнято до провадження касаційну скаргу Міністерства в частині оскарження ухвали Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 зі справи № 910/10596/14.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

14.08.2017 судом одержано відзив за підписом ліквідатора ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" Курисько О.В., у якому зазначається про ліквідацію відповідача у справі без правонаступництва, у зв'язку з чим ліквідатор ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" просить суд залишити ухвалу апеляційного господарського суду без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

14.08.2017 судом одержано відзив від ТОВ "БУРХЛИВИЙ ПОТІК" на касаційну скаргу, у якому останнє просить суд залишити ухвалу апеляційного господарського суду без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Також у відзиві ТОВ "БУРХЛИВИЙ ПОТІК" просило здійснити розгляд касаційної скарги без участі представника ТОВ "БУРХЛИВИЙ ПОТІК".

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.08.2017 розгляд касаційної скарги відкладено на 05.09.2017.

Перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, заслухавши пояснення представників прокуратури, ТОВ "БУРХЛИВИЙ ПОТІК" та Міністерства, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Відповідно до пункту 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до приписів пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Тобто, за приписами пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України суд припиняє провадження у справі за наступних умов: 1) припинено діяльність суб'єкта господарювання чи настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою, які були однією з сторін у справі; 2) відсутність правонаступництва.

Згідно з частиною четвертою статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частини першої статті 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частини перша та друга статті 104 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Згідно з підпунктом 4.7 пункту 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за наявності відомостей про припинення діяльності суб'єкта господарювання, який є стороною у справі, господарському суду слід враховувати таке. Відповідно до частини сьомої статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Отже, при вирішенні питання щодо припинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК господарський суд повинен перевірити відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" (ідентифікаційний код 32619935) припинено за рішенням засновників, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07.04.2016 внесено відповідний запис № 4064102. Відомостей про правонаступника не зазначено. Спірні правовідносини правонаступництва не допускають.

Тобто, факт припинення господарської діяльності ТОВ "Науково-виробниче підприємство "ТВІ" на стадії апеляційного провадження підтверджується відповідним записом, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" апеляційне провадження у справі може бути припинено з підстав, зазначених у пунктах 1 (у тому числі якщо буде встановлено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не мала права на таке подання) і 6 частини першої статті 80 ГПК.

Припинення діяльності суб'єкта господарювання - відповідача у справі, у даному випадку, унеможливлює здійснення апеляційного провадження (за відсутності сторони у справі), у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства припинив апеляційне провадження у справі.

Посилання касатора на те, що позивач є правонаступником відповідача у спірних правовідносинах Вищий господарський суд України відхиляє за недоведеністю.

До того ж касатором не враховано, що одна і та ж сама юридична особа не може виступати одночасно і позивачем, і відповідачем у справі.

Твердження Міністерства про те, що суд апеляційної інстанції зобов'язаний був спочатку розглянути апеляційну скаргу по суті (скасувавши, при цьому, рішення місцевого господарського суду та прийнявши нове рішення про відмову в позові), а потім припинити апеляційне провадження у справі, Вищий господарський суд України відхиляє, оскільки припинення апеляційного провадження виключає розгляд апеляційної скарги по суті.

Визначені законом підстави для зміни або скасування оскаржуваного судового акта - відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 у справі № 910/10596/14 залишити без змін, а касаційну скаргу Міністерства оборони України - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Студенець