КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2017 р. Справа№ 910/21582/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Калатай Н.Ф.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: Супрун Л.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Харченко Р.І. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод 410 ЦА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2017р.

по справі №910/21582/16 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Державної екологічної інспекції у м. Києві

до відповідача Державного підприємства "Завод 410 ЦА"

про стягнення 111 120,54 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у м. Києві звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про стягнення 111 120,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державного підприємства "Завод 410 ЦА", державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища міста Києва виявлено перевищення відповідачем нормативів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами згідно дозволу на викиди №-011з від 07.12.2012р., що є порушенням ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", і спричинило державі збитків в розмірі 111 120,54 грн.

Відповідач заявлених вимог не визнав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2017р. позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" в дохід спеціального фонду Державного бюджету України 33 336,16 грн. ; в дохід спеціального фонду міського бюджету міста Києва 77 784,38 грн. Стягнуто з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" на користь Державної екологічної інспекції у м. Києві витрати по сплаті судового збору в сумі 1 666,81 грн.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції та мотивами, якими суд при цьому керувався, Державне підприємство "Завод 410 ЦА" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд та скасування оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального права.

На думку позивача, місцевий господарський суд дійшов до хибного висновку про задоволення позову, адже для стягнення збитків потрібна наявність одразу усіх елементів складу цивільного правопорушення передбачених ст. 22 Цивільного кодексу України, що позивачем не доведено. Крім того, вважав скаржник, позивачем невірно здійснені розрахунки розміру збитків, що заподіяні державі в результаті викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, адже у дозволі №-011з від 07.12.2012р. була невірно встановлена величина викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом №164.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017р. для розгляду апеляційної скарги визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В. судді: Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2017р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод 410 ЦА" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.06.2017р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.06.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. на лікарняному, змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.

В судовому засіданні 21.06.2017р. оголошено перерву до 16.08.2017р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2017р., у зв'язку з перебуванням суддів Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А. у відпустках, змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Калатай Н.Ф.

16.08.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких його представник вказував про відсутність вини підприємства у перевищенні визначених дозволом граничних викидів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі наказу Державної екологічної інспекції у м. Києві №440 від 20.11.2015р. та направлення на перевірку №371 від 20.11.2015р., у період з 24.11.2015р. по 04.12.2015р. державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища у м. Києві у присутності заступника генерального директора відповідача була проведена планова перевірка дотримання Державним підприємством "Завод 410 ЦА" вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами зазначеної перевірки складено акт №05/361а, відповідно з яким зафіксовані допущені відповідачем викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з 17 стаціонарних джерел без дозволу на викиди забруднюючих речовин; перевищення нормативів викидів забруднюючих речовин згідно дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря №-011з від 07.12.2012р. по показнику вуглецю оксиду у 4.3 рази, оксиду азоту у 1,4 рази.

Акт перевірки підписаний заступником генерального директора відповідача без зауважень та заперечень.

04.12.2015р. на підставі акту перевірки позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення №00434 та винесено постанову №00434 від 04.12.2015р. про накладення на головного енергетика відповідача ОСОБА_4 адміністративного стягнення у розмірі 85,00 грн., який оплачено ним в повному обсязі.

08.12.2015р. за результатами перевірки винесено припис №05/169П, яким відповідача зобов'язано, зокрема, отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на 17 виявлених незареєстрованих стаціонарних джерелах викидів; виконувати вимоги передбачені дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

У подальшому, на підставі наказу Державної екологічної інспекції у м. Києві №66 від 05.12.2016р. та направлення на перевірку №97 від 05.02.2016р., у період з 08.02.2016р. по 12.02.2016р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у м. Києві ву присутності заступника технічного директора відповідача, проведена позапланова перевірка дотримання Державним підприємством "Завод 410 ЦА" вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами зазначеної перевірки складено акт №05/66а, у якому відображено невиконання відповідачем у повному обсязі вимог припису №05/169П від 08.12.2015р. Акт підписаний заступником технічного директора відповідача ОСОБА_5

19.02.2016р. за результатами перевірки винесено припис №05/44П, яким відповідача повторно зобов'язано, крім іншого, не допускати понаднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до дозволу на викиди №-011з; отримати до 19.04.2016р. дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на 17 виявлених незареєстрованих стаціонарних джерелах викидів.

19.02.2016р. на підставі акту перевірки позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення №00569 та винесено постанову №00569 від 19.02.2016р. про накладення на заступника технічного директора з енергозбереження ОСОБА_5 адміністративного стягнення у розмірі 255,00 грн., який оплачено ним в повному обсязі.

Крім того, під час позапланової перевірки ДП "Завод 410 ЦА" встановлено, що у період з 30.11.2015р. по 08.02.2016р. здійснювалися наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом №164, що позивач визнав порушенням ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря". Провівши інструментально-лабораторний контроль викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на водогрійному котлі - Д-16-14 ГМ СТ.№1, ДВ №164, вміст забруднюючих речовин був зафіксований в протоколі №19-15.

На підставі отриманих даних позивач здійснив розрахунок розмірів збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерела викидів (№164) Державного підприємства "Завод 410 ЦА", згідно з яким розмір збитків склав 111 120,54 грн.

За твердженням позивача, відповідач у добровільному порядку заподіяну ним шкоду не відшкодував, у зв'язку з чим Державна екологічна інспекція у м. Києві звернулася до суду з позовом.

Заперечуючи заявлені до нього вимоги, відповідач посилався на ту обставину, що у отриманому ним дозволі на викиди №-011з від 07.12.2012р. була невірно встановлена величина викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом №164. Відповідач стверджував, що ним у подальшому були вжиті заходи по отриманню нового дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а тому вина у наднормативному викиді забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідача відсутня, і він не повинен відшкодовувати збитки.

Такі доводи відповідача судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються з наступних мотивів.

За приписом ст. 10 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни-суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, вживати заходи щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів.

Нормами ч.ч. 6, 10 ст. 11 Закону встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин.

Пунктами 2, 3 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.2002р., визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - є офіційним документом, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

У період з 30.11.2015р. по 08.02.2016р., як підтвердила проведена позивачем перевірка, відповідачем здійснювалися викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом №164 понад нормативи, які були зазначені у наявному у відповідача дозволі Міністерства екології та природних ресурсів України дозволу №-011з від 07.12.2012р., що становить склад правопорушення, визначеного ст. 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря».

Відповідач, отримавши дозвіл, отримав і право на експлуатацію стаціонарного джерела з усіма обов'язками, які пов'язані з такою експлуатацією, включаючи обов'язок по дотриманню встановлених нормативів граничнодопустимих викидів у виданому дозволі.

Нормами статті 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, за змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду.

За змістом п. 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, що затверджений Наказом №464 від 10.09.2008р. Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, акт є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Факт порушення відповідачем законодавства у сфері охорони атмосферного повітря у вигляді перевищення викидів забруднюючих речовин в атмосферне підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростовано, а тому, відповідач зобов'язаний відшкодувати завдані державі збитки, внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) визначений у Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №639 від 10.12.2008р.

Згідно з п. 4.1 Методики розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1,2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за формулою:

Розмір збитків розраховується за формулою: З = mi х 1.1П х Аі х Кт х Кзі,

де mi - маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т;

1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т;

Аі безрозмірний показник відносної небезпечностї і-тої забруднюючої речовини;

Кт - коефіцієнт, що вираховує територіальні соціально-екологічні особливості;

Кзі коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту і-тою забруднюючою речовиною.

Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

Апелянтом також вказано на документальну недоведеність показників, які використовувалися позивачем при розрахунку розміру шкоди, внаслідок чого апелянт вважав недоведеними заявлені до нього вимоги про стягнення 111 120,54 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків, які заподіяні державі в результаті здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду, колегія суддів дійшла до висновку, що їх розмір у сумі 111 120,54 грн., усупереч твердженню апелянта, розрахований відповідно до діючих у вказаний період з 30.11.2015р. по 08.02.2016р. показників та значень і у відповідності з Методикою.

Зокрема, значення, які використовувалися при розрахунку збитків, ґрунтувалися на наданих суду першої інстанції середньорічних показниках концентрації по 20-ти забруднювальних речовинах в атмосферному повітрі м. Києва за даними спостережень Центральної геофізичної обсерваторії на 16-ти стаціонарних постах (а.с. 145-150), а також гранично допустимих концентрацій хімічних та біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць (а.с. 148- 150).

Отже, доводи відповідача стосовно того, що позивачем при розрахунку маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду забруднюючих речовин допущено помилки спростовуються оціненими судом апеляційної інстанції наявних у справі документів.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод 410 ЦА" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2017р. по справі №910/21582/16 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод 410 ЦА" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2017р. по справі №910/21582/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2017р. по справі №910/21582/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/21582/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

Н.Ф. Калатай