ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.08.2017 Справа № 920/609/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Миронівський хлібопродукт", м. Миронівка, Київська область,

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Гранд ТСМ, м. Суми,

про стягнення 478 528 грн. 91 коп.,

СУДДЯ Резніченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_2 (довіреність № 143Д від 08.07.2017);

Від відповідача не зявився;

У засіданні брав участь секретар судового засідання Вдовенко Д.В.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 478 528 грн. 91 коп., в тому числі: 446 974 грн. 35 коп. заборгованості за поставлений товар відповідно до укладених між сторонами договорів поставки № МКВ16-445УБ(З) від 01.01.2016, № 80П/ДТ від 30.03.2016, № МКВ17-431П/ЦО від 01.01.2017, № ПФ17-104П/ЦО від 02.02.2017, 2662 грн. 53 коп. 3% річних, 23 349 грн. 20 коп. пені, 5542 грн. 83 коп. інфляційних збитків, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача: вул. Привокзальна, буд. 25, м. Суми, 40022.

Ухвала господарського суду Сумської області від 04.07.2017 про порушення провадження у справі № 920/609/17, ухвала господарського суду Сумської області від 19.07.2017 про відкладення розгляду справи, які були надіслані за місцезнаходженням відповідача повернуті до суду з відмітками пошти «за закінченням строку зберігання», «за зазначеною адресою не значиться».

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом зазначеної статті, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 між сторонами укладено договір поставки № МКВ16-445УБ(З), відповідно до умов якого позивач зобовязався поставити, а відповідач прийняти та оплатити товару у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у накладних, що виписуються на кожну партію товару.

Умови поставки товару визначені сторонами у розділі 4 договору.

Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP (відповідно до правил Інкотермс 2010). За домовленістю сторін поставка товару може бути здійснена на умовах FCA склад постачальника (відповідно до правил Інкотермс 2010). Якщо сторони домовляються про умови FCA, зазначені умови поставки вказуються у додатку № 1, п. 2 «умови поставки» (п. 4.2. договору).

За умовами п. 4.3. договору, датою постачання вважається дата підписання товарно-транспортної накладної та акту прийому-передачі обома сторонами, що засвідчує прийняття товару покупцем від постачальника. Сторони погодилися, що особи, які підписали накладні (товарно-транспортну) з прикладанням печатки (або штампу), являються уповноваженими особами на підписання даних документів та їхні підписи свідчать про приймання-передачу товару.

Відповідно до п. 2.3. договору, строки та порядок оплати товару визначаються за кожним асортиментом товару й зазначаються в додатку № 1 до договору, який є невідємною частиною договору.

Згідно з додатком № 1 до договору сторони домовилися про строк оплати товару 10 банківських днів з моменту поставки.

Наявними в матеріалах справи видатковими накладними, актами прийому-передачі продукції, товарно-транспортними накладними (а.с. 27-38, том 1) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару за договором № МКВ16-445УБ(З) від 01.01.2016 на загальну суму 30 750 грн. 19 коп.

30.03.2016 між сторонами укладено договір поставки № 80П/ДТ, відповідно до умов якого позивач зобовязався поставити, а відповідач прийняти та оплатити товару у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у накладних, що виписуються на кожну партію товару.

Умови поставки товару визначені сторонами у розділі 3 договору.

Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP (відповідно до правил Інкотермс 2010). За домовленістю сторін поставка товару може бути здійснена на умовах FCA склад постачальника (відповідно до правил Інкотермс 2010). Якщо сторони домовляються про умови FCA, зазначені умови поставки вказуються у додатку № 1, п. 2 «умови поставки» (п. 3.2. договору).

За умовами п. 3.3. договору, датою постачання вважається дата підписання товарно-транспортної накладної та акту прийому-передачі обома сторонами, що засвідчує прийняття товару покупцем від постачальника. Сторони погодилися, що особи, які підписали накладні (товарно-транспортну) з прикладанням печатки (або штампу), являються уповноваженими особами на підписання даних документів та їхні підписи свідчать про приймання-передачу товару.

Відповідно до п. 2.3. договору, строки та порядок оплати товару визначаються за кожним асортиментом товару й зазначаються в додатку № 1 до договору, який є невідємною частиною договору.

Згідно з додатком № 1 до договору сторони домовилися про строк оплати товару за кожним асортиментом товару - від 5 до 21 банківських днів з моменту поставки.

Наявними в матеріалах справи видатковими накладними, актами прийому-передачі продукції, товарно-транспортними накладними (а.с. 46-51, том 1) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару за договором № 80П/ДТ від 30.03.2016 на загальну суму 32840 грн. 90 коп.

01.01.2017 між сторонами укладено договір поставки № МКВ16-431П/ЦО, відповідно до умов якого позивач зобовязався поставити, а відповідач прийняти та оплатити товару у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у накладних, що виписуються на кожну партію товару.

Умови поставки товару визначені сторонами у розділі 5 договору.

Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP (відповідно до правил Інкотермс 2010). За домовленістю сторін поставка товару може бути здійснена на умовах FCA склад постачальника (відповідно до правил Інкотермс 2010). Якщо сторони домовляються про умови FCA, зазначені умови поставки вказуються у додатку № 1, п. 2 «умови поставки» (п. 5.2. договору).

За умовами п. 5.3. договору, датою постачання вважається дата підписання товарно-транспортної накладної та акту прийому-передачі обома сторонами, що засвідчує прийняття товару покупцем від постачальника. Сторони погодилися, що особи, які підписали накладні (товарно-транспортну) з прикладанням печатки (або штампу), являються уповноваженими особами на підписання даних документів та їхні підписи свідчать про приймання-передачу товару.

Відповідно до п. 3.3. договору, строки та порядок оплати товару визначаються за кожним асортиментом товару й зазначаються в додатку № 1 до договору, який є невідємною частиною договору.

Згідно з додатком № 1 до договору, сторони домовилися про строк оплати товару 10 банківських днів з моменту поставки.

Наявними в матеріалах справи видатковими накладними, актами прийому-передачі продукції, товарно-транспортними накладними (а.с. 68-200, том 1, 1-35, том 2) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару за договором № МКВ16-431П/ЦО від 01.01.2017 на загальну суму 899 238 грн. 43 коп.

02.02.2017 між сторонами укладено договір поставки № ПФ17-104П/ЦО, відповідно до умов якого позивач зобовязався поставити, а відповідач прийняти та оплатити товару у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у накладних, що виписуються на кожну партію товару.

Умови поставки товару визначені сторонами у розділі 5 договору.

Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP (відповідно до правил Інкотермс 2010). За домовленістю сторін поставка товару може бути здійснена на умовах FCA склад постачальника (відповідно до правил Інкотермс 2010). Якщо сторони домовляються про умови FCA, зазначені умови поставки вказуються у додатку № 1, п. 2 «умови поставки» (п. 5.2. договору).

За умовами п. 5.3. договору, датою постачання вважається дата підписання товарно-транспортної накладної та акту прийому-передачі обома сторонами, що засвідчує прийняття товару покупцем від постачальника. Сторони погодилися, що особи, які підписали накладні (товарно-транспортну) з прикладанням печатки (або штампу), являються уповноваженими особами на підписання даних документів та їхні підписи свідчать про приймання-передачу товару.

Відповідно до п. 3.3. договору, строки та порядок оплати товару визначаються за кожним асортиментом товару й зазначаються в додатку № 1 до договору, який є невідємною частиною договору.

Згідно з додатком № 1 до договору сторони домовилися про строк оплати товару 10 банківських днів з моменту поставки.

Наявними в матеріалах справи видатковими накладними, актами прийому-передачі продукції, товарно-транспортними накладними (а.с. 48-53, том 2) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару за договором № ПФ17-104П/ЦО від 02.02.2017 на загальну суму 21 085 грн. 59 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобовязань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 446 974 грн. 35 коп.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що факт поставки позивачем та отримання відповідачем товару за договорами поставки № МКВ16-445УБ(З) від 01.01.2016, № 80П/ДТ від 30.03.2016, № МКВ17-431П/ЦО від 01.01.2017, № ПФ17-104П/ЦО від 02.02.2017 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Разом з цим, доказів оплати отриманого товару у повному обсязі чи обґрунтованих заперечень проти позовних вимог відповідачем не подано.

Згідно з актом звірки взаємних розрахунків, що підписаний сторонами та скріплений печатками (а.с. 54-55, том 2), заборгованість відповідача складає 446 974 грн. 35 коп.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо своєчасної та повної оплати товару, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 446 974 грн. 35 коп. заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.3. договору № МКВ16-445УБ(З) від 01.01.2016, п. 7.3. договору № 80П/ДТ від 30.03.2016, п. 9.3. договору № МКВ17-431П/ЦО від 01.01.2017, п. 9.3. договору № ПФ17-104П/ЦО від 02.02.2017, за прострочення оплати товару, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну оплату отриманого товару відповідачу нараховано пеню в загальній сумі 23 349 грн. 20 коп., в тому числі за договором № МКВ16-445УБ(З) від 01.01.2016 в сумі 3872 грн. 33 коп., за договором № 80П/ДТ від 30.03.2016 в сумі 1147 грн. 80 коп., за договором № МКВ17-431П/ЦО від 01.01.2017 в сумі 17 106 грн. 11 коп., за договором № ПФ17-104П/ЦО від 02.02.2017 в сумі 1222 грн. 96 коп., з урахуванням строків розрахунків за товар, що визначені у договорах.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачеві нараховано 3% річних в загальній сумі 2662 грн. 53 коп., в тому числі за договором № МКВ16-445УБ(З) від 01.01.2016 в сумі 422 грн. 38 коп., за договором № 80П/ДТ від 30.03.2016 в сумі 131 грн. 34 коп., за договором № МКВ17-431П/ЦО від 01.01.2017 в сумі 1970 грн. 17 коп., за договором № ПФ17-104П/ЦО від 02.02.2017 в сумі 138 грн. 64 коп., а також інфляційні збитки в загальній сумі 5542 грн. 83 коп., в тому числі за договором № МКВ16-445УБ(З) від 01.01.2016 в сумі 1720 грн. 41 коп., за договором № 80П/ДТ від 30.03.2016 в сумі 208 грн. 43 коп., за договором № МКВ17-431П/ЦО від 01.01.2017 в сумі 3424 грн. 35 коп., за договором № ПФ17-104П/ЦО від 02.02.2017 в сумі 189 грн. 77 коп., з урахуванням строків розрахунків за товар, що визначені у договорах.

Передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді сплати річних, від простроченої суми не є неустойкою (пенею), зазначені % є не мірою відповідальності, а платою за безпідставний, не погоджений сторонами строк користування чужими грошовими коштами, а тому ці кошти стягуються незалежно від вини боржника та не залежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Не є неустойкою (штрафом, пенею) й застосуванням до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, стягувані у зв'язку з таким застосуванням суми, оскільки вони є відшкодуванням збитків, завданих кредитору, внаслідок зменшення його грошових коштів, через зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Враховуючи вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Перевіривши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, судом встановлено, що при розрахунку пені за несвоєчасну оплату товару, поставленого за договором № МКВ16-445УБ(З) від 01.01.2016, позивачем не взято до уваги положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, якою визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Відповідачем прострочено оплату товару за видатковими накладними № ДТ100396004 від 11.08.2016 на суму 7236 грн. 74 коп. та № ДТ100421853 від 05.10.2016 на суму 15 009 грн. 66 коп. З урахуванням умов договору щодо строків оплати товару, товар за накладною № ДТ100396004 від 11.08.2016 на суму 7236 грн. 74 коп. мав бути оплачений у строк до 26.08.2016, прострочення оплати з 26.08.2016, за накладною № ДТ100421853 від 05.10.2016 у строк до 20.10.2016, прострочення оплати з 20.10.2016. Строк, визначений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України для нарахування пені за несвоєчасну оплату товару за накладною № ДТ100396004 від 11.08.2016 сплив відповідно 26.02.2017, за накладною № ДТ100421853 від 05.10.2016 20.04.2017.

З урахуванням вказаного, судом здійснено перерахунок пені за несвоєчасну оплату товару, поставленого за договором № МКВ16-445УБ(З) від 01.01.2016, з урахуванням строків, визначених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з яким пеня складає 2828 грн. 15 коп., в тому числі 723 грн. 35 коп., виходячи з суми заборгованості в розмірі 7236 грн. 74 коп. у межах заявленого позивачем до стягнення періоду з 20.10.2016 по 26.02.2017, 2104 грн. 80 коп. виходячи з суми заборгованості в розмірі 15009 грн. 66 коп. у межах заявленого позивачем до стягнення періоду з 20.10.2016 по 20.04.2017. Розрахунок здійснений судом за допомогою програми Ліга:Закон Еліт 9.5.3. ТОВ Інформаційно-аналітичний центр Ліга, ТОВ Ліга Закон, 2017 та долучений до матеріалів справи.

Також при розрахунку 3% річних за несвоєчасну оплату товару, поставленого за договором № МКВ16-445УБ(З) від 01.01.2016 допущено описку, 3% річних виходячи з суми боргу 22246 грн. 40 коп. за період з 20.10.2016 по 07.06.2017 (231день) складають 422 грн. 01 коп. Розрахунок здійснений судом за допомогою програми Ліга:Закон Еліт 9.5.3. ТОВ Інформаційно-аналітичний центр Ліга, ТОВ Ліга Закон, 2017 та долучений до матеріалів справи.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України та умовами укладених між сторонами договорів, перевіривши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 22 305 грн. 02 коп. пені, 2662 грн. 16 коп. 3% річних, 5542 грн. 83 коп. інфляційних збитків.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1044 грн. 18 коп. пені, 0 грн. 37 коп. 3 % річних, суд відмовляє за необґрунтованістю розрахунку.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 7162 грн. 27 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Гранд ТСМ (вул. Привокзальна, буд. 25, м. Суми, 40022, код 39487070) на користь Публічного акціонерного товариства "Миронівський хлібопродукт" (вул. Елеваторна, буд. 1, м. Миронівка, Київська область, 08800, ) 446 974 грн. 35 коп. заборгованості за товар, 2662 грн. 16 коп. 3% річних, 22305 грн. 02 коп. пені, 5542 грн. 83 коп. інфляційних збитків, 7162 грн. 27 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.08.2017.

Суддя О.Ю. РЕЗНІЧЕНКО