РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017Справа №910/9038/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новатіс" до Підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" про стягнення 333 045,03 грн., за участю представників позивача - Пугача Р.І., довіреність №5 від 23.08.2017 року, відповідача - Журавльова О.С., довіреність №107 від 13.05.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року позивач звернувся з позовом до господарського суду міста Києва з вимогою до відповідача про стягнення 331 709,11 грн. основної заборгованості та 1 335,92 грн. 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати наданих позивачем послуг за договором перевезення № 15/896 від 31.12.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.06.2017 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 19.07.2017 року.

19.07.2017 року відповідачем в судовому засіданні надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

31.07.2017 року позивачем через канцелярію суду надано письмові пояснення на відзив відповідача.

30.08.2017 року відповідачем в судовому засіданні заявлено усне клопотання про оголошення перерви у справі, в задоволенні якого судом відмовлено за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новатіс" (перевізник) та Підприємством з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" (відправник) був укладений договір перевезення №15/896 (надалі - договір), відповідно умов до якого перевізник зобов'язується згідно графіка перевезення вантажів відправника, складеного по формі додатку №1 до договору, здійснювати перевезення автомобільним транспортом наданих йому відправником нафтопродуктів - бензинів та дизельного палива до пункту призначення та видавати його зазначеній відправником особі - отримувачу вантажу, а відправник в свою чергу зобов'язується прийняти надані послуги та сплачувати перевізнику їх вартість в порядку та на умовах передбачених цим договором (п.1.1. договору).

Пунктом 6.2. договору визначено, що оплата за перевезення вантажу здійснюється відправником протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання уповноваженим представником відправника складеного перевізником акту наданих послуг в двох екземплярах, зразок якого наведений в додатку №2 до цього договору, за умови надання перевізником наступних документів: - примірника товарно-транспортної з відміткою отримувача про прийняття вантажу в повному обсязі; - роз шифровки до акту надання послуг по формі додатку №3 до цього договору; - документів, що підтверджують пробіг транспортного засобу перевізника під час надання послуг з перевезення; - належним чином оформленої податкової накладної, якщо перевізник є платником ПДВ.

Поясненнями позивача, частково відповідача, а також наявними в матеріалах справи актами наданих послуг №85 від 15.03.2017 року на суму 168 652,25 грн., №86 від 15.03.2017 року на суму 163 056,86 грн., актами виконаних робіт за період з 01 -15.03.2017 року, розшифровками до актів виконаних робіт за період з 01 -15.03.2017 року, товарно-транспортними накладними за період з 01 -15.03.2017 року, підтверджується надання позивачем відповідачу послуг на загальну суму 331 709,11грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором перевезення, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати наданих послуг за договором перевезення та має перед позивачем заборгованість у сумі 331 709,11 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Згідно з положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором перевезення № 15/896 від 31.12.2015 року в сумі 331 709,11 грн. обґрунтовані та позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з цим, позов в частині стягнення 3 % річних підлягає задоволенню у розмірі 1 335,92 грн. за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позов, проте доводи стосовно того, що сума заборгованості у розмірі 331 709,11 грн. за договором перевезення № 15/896 від 31.12.2015 року підлягає зарахуванню в якості зустрічних однорідних вимог у розмірі 532 926,42 грн., які є збитками у зв'язку з невиконанням позивачем зобов'язань за договором оренди №13/268 від 20.02.2013 року є безпідставними з огляду на те, що відповідачем не надано суду доказів наявності цієї заборгованості, її безспірності, однорідності цих вимог у відповідності до вимог ст. 601 ЦК України.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 68; код 30603572) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новатіс" (65104, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, будинок 20; код 37350728) 331 709 грн. (триста тридцять одна тисяча сімсот дев'ять) грн. 11 коп. основного боргу, 1 335 (одна тисяча триста тридцять п'ять) грн. 92 коп. 3% річних та 4 995 (чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 69 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 04.09.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна