ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" серпня 2017 р. Справа № 916/1462/17

За позовом Селянське (фермерське) господарство "ЗЕРНОВОЄ";

до відповідача ОСОБА_1 виробничий кооператив "Світанок"

про визнання договору дійсним та визнання права власності

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: - не з'явився;

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:Селянське (фермерське) господарство "ЗЕРНОВОЄ" звернулося до господарського суду Одеської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 виробничого кооперативу "Світанок" про визнання договору дійсним та визнання права власності.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.06.2017 р. порушено провадження по справі №916/1462/17 та призначено засідання суду.

Позивач не виконав вимоги ухвал суду від 21.06.2017р., від 10.07.2017р., та не надав витребувані судом документи, а саме: оригінали наданих матеріалів, докази здійснення реєстрації рухомого майна, витяг з реєстру обтяжень/відсутність обтяжень, докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, докази звернення щодо здійснення нотаріальних дій, докази перерахування коштів за договором, повноваження на укладення договору купівлі-продажу за сторони ОСОБА_1 виробничого кооперативу "Світанок", протокол загальних зборів щодо узгодження вартості зазанченої у договору купівлі-продажу рехомого майна, докази що підтверджують звернення до нотаріальної контори щодо укладення відповідного договору.

Враховуючи те, що вищенаведені документи та докази, обумовлені змістом позовних вимог, мали б підтверджувати факти, на які послався позивач, суд, вважає за необхідне залишити позов позивача без розгляду відповідно до п.5 ст.81 ГПК України, яким передбачено повернення позову без розгляду якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору

Згідно ч.1 ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Таким чином, приписами даної правової норми передбачено, що господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, на підставі поданих доказів.

Правила щодо належності і допустимості доказів встановлені ст.34 ГПК України, згідно ч.2 якої обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

За таких умов, суд взагалі позбавлений можливості розглянути спір в порядку ст.75 ГПК України. Звідси, дані обставини свідчать про незацікавленість позивача у всебічному та повному розгляді господарського спору із дослідженням всіх доказів, що відповідно перешкоджає розгляду даної справи, з врахуванням чого суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

При цьому, суд враховує те, що положення ГПК України не надають суду право самостійно збирати докази на підтвердження позиції тієї чи іншої сторони спору, що порушуватиме принцип обєктивності судового розгляду господарської справи. Одночасно, прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав невірного обрання способу їх захисту чи недоведеності, позбавить позивача можливості в подальшому захистити свої права та інтереси в спірних правовідносинах, а залишення позову без розгляду, як процесуальна можливість виправити недоліки позову та звернутись до суду із даним позовом повторно, забезпечуватиме збалансованість прав та інтересів усіх сторін спору, а також відповідатиме п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., яка передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, п.п.4.8, 4.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.01.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачено, що залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в звязку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (ст.81 ГПК України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування п.5 ч.1 цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку ст.38 ГПК України, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобовязаний зясувати причини невиконання його вимог позивачем і обєктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за обєктивних, тобто, не залежних від позивача обставин, унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому, береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обовязків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст.41 ГПК України. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними доказами.

З огляду на вищевикладене, в процесі розгляду даного спору мали місце умови, зазначені в п.п.4.8, 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.01.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, так як документи, витребувані ухвалами суду 29.06.2017р., від 18.07.2017р., були необхідні для вирішення спору по суті, існування поважних причин, які спричинили не подання позивачем витребуваних документів, незявлення представника позивача у судове засідання 21.08.2017р., суду не доведено, у звязку з чим суд залишає заявлений Селянським (фермерським) господарством "ЗЕРНОВОЄ" позов без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст.81 ГПК України.

Керуючись п.5 ст. 81, ст.86 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позов Селянського (фермерського) господарства "ЗЕРНОВОЄ" до ОСОБА_1 виробничого кооперативу "Світанок" про визнання договору дійсним та визнання права власності.

Суддя Г.І. Гуляк